Ухвала        
 
04 квітня 2025 року
м. Київ
 
справа № 515/978/24
провадження № 61-3411ск25 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргоюакціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яка підписана представником Шидеровою Наталею Сергіївною, на ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 03 вересня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року у справі за скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову старшого державноговиконавцяТатарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лісецької Анастасії Валеріївниро закінчення виконавчого провадження, стягувач: ОСОБА_1 , 
 
ВСТАНОВИВ:
 
АТ «Державний ощадний банк України» 14 березня 2025 року засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Шидеровою Н. С., на ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 03 вересня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року.
 
У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, АТ «Державний ощадний банк України» просить поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що копію постанови апеляційного суду було отримано через Електронний суд 13 лютого 2025 року. На підтвердження указаних обставин суду надано роздруківку з електронного суду представника Шидерової Н. С. про надходження 13 лютого 2025 року постанови апеляційного суду та картку реєстрації вхідного документа.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). 
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).
 
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: порушення норм процесуального права.
 
Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» строк на касаційне оскарження ухвали Саратського районного суду Одеської області від 03 вересня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року.
 
Відкрити касаційне провадження у справі № 515/978/24.
 
Витребувати з Саратського районного суду Одеської області цивільну справу № 515/978/24 за скаргоюакціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову старшого державноговиконавцяТатарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лісецької Анастасії Валеріївниро закінчення виконавчого провадження, стягувач: ОСОБА_1 .
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 21 квітня 2025 року. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                В. І. Крат
 
                                                                                                                             І. О. Дундар 
 
                                                                                                         Є. В. Краснощоков