ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/14343/21                         Головуючий у 1-й інстанції:Рядча Т.І.
Номер провадження: 22-ц/819/358/25                                                Доповідач: Воронцова Л.П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2025 року                                                                        м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя- доповідач):        Воронцової Л.П.,
суддів:                                Майданіка В.В.,
                                       Склярської І.В.,                                        
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
       розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в м. Херсоні апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Саплєва Олена Василівна, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2025 року, ухвалене у складі судді Рядчої Т.І., в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ :
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач ОСОБА_2 є її сином. Вона є непрацездатною, пенсіонеркою, отримує мінімальну пенсію за віком в розмірі 1883,62 грн, яку витрачає на оплату житлово-комунальних послуг, інших доходів немає, тому потребує матеріальної допомоги для проживання, а відповідач є повнолітнім та має можливість надавати їй таку допомогу, оскільки працює та має високий дохід.
Просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку, довічно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/7 частини з усіх видів заробітку, довічно, починаючи з 18 серпня 2021 року; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача доходу у вигляді пенсії, відсутності підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивачки, а також врахував рівнозначний обов`язок інших повнолітніх дітей утримувати непрацездатну матір, тому вважав доцільним стягнути з відповідача аліменти на непрацездатну матір в розмірі 1/7 частини з усіх видів заробітку.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із рішенням суду  ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Саплєва Олена Василівна, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив поновити строк на апеляційне оскарження, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2025 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 квітня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Воронцова Л.П., судді: Майданік В.В., Склярська І.В.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Саплєва Олена Василівна, залишено без руху, надано строк для усунення недоліків та витребувано з Херсонського міського суду Херсонської області матеріали цивільної справи.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 05 травня 2025 року поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду, відкрито апеляційне оскарження та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
06 травня 2025 року до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали цивільної справи.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 09 травня 2025 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у ній матеріалами із зазначенням дати 20 травня 2025 року. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу і заперечення інших учасників справи
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував наявності підстав, передбачених ст. 204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів, оскільки позивач приховала дійсний розмір свого доходу станом на момент розгляду справи по суті та ухвалення рішення. Позивач могла перетнути кордон і її місцезнаходження може суттєво змінити рішення по суті. Для з`ясування вказаної обставини представник відповідача направляла адвокатський запит до Державної прикордонної служби України, однак отримала відповідь про неможливість надання запитуваної інформації без особистої письмової згоди особи, щодо якої здійснено запит, відтак відповідач позбавлений можливості надати до апеляційного суду належний та допустимий доказ того, що його мати не потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває за кордоном та отримує матеріальну допомогу. Крім того, судом не враховано наявність на утриманні відповідача неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на диспансерному обліку та потребує постійного обстеження, медикаментозного та санаторно-курортного лікування.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Салівонський Олексій Миколайович, зазначила, що внаслідок підирву Каховської ГЕС 06 червня 2023 року житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому вона проживала, був повністю затоплений, став непридатним для проживання і всі її особисті речі знищено. Внаслідок цих подій позивачка вимушена була шукати інше житло, з чим їй допомогла донька ОСОБА_4 , з якою вони даний час перебувають у Болгарії. Позивачка в цій країні соціальну/фінансову допомогу не отримує та перебуває на повному матеріальному забезпеченні своєї доньки та онуків. Відповідач після повномасштабного вторгнення рф та підриву Каховської ГЕС жодного разу їй не телефонував, будь якої підтримки чи допомоги не надавав. Вважає, що апелянт не спростував наявності підстав для стягнення з нього аліментів та необхідності отримання нею допомоги.
Просила апеляційну скаргу залишити без задоволененя, а рішення суду першої інстанції - без змін.
16 травня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Салівонський Олексій Миколайович, подала до суду апеляційної інстанції клопотання про поновлення строку для подання письмових доказів та долучення їх до матеріалів справи, а саме: копії картки біженця з наданням тимчасового захисту № НОМЕР_1 , виданої 13 травня 2025 року Державним агентством у справах біженців при Раді Міністрів Республіки Болгарія на ім`я ОСОБА_1 , та копії договору оренди квартири від 01 травня 2025 року, орендованої ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у м. Пловдив, Республіка Болгарія, обгрунтовуючи неможливість подання вказаних доказів у встановлений ЦПК України строком їх отримання - після відкриття апеляційного провадження. Зазначила, що дані документи підтверджують факт перебування позивача за межами України у зв`язку із знищенням її житла.
Згідно приписів частини першої статті 369 ЦПК України апеляційна скарга подана на рішення суду про стягнення аліментів, з урахуванням положень п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 17 травня 1979 року РАЦС Міськвідділу м. Херсона.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 10 жовтня 2003 року ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за віком.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивачки - ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого повторно 26 лютого 2019 року Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.
Згідно з довідкою про доходи № 2942449965901842 за період з 01 серпня 2020 року по 31 липня 2021 року ОСОБА_1 отримала пенсію в розмірі 21 773,64 грн.
ОСОБА_2 (відповідач) є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_5 , виданим 13 вересня 2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції.
Відповідно до копії довідки КНП "Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша" від 25 листопада 2021 року ОСОБА_3 перебуває на обліку у кардіолога з діагнозом "вроджена вада серця" та потребує оздоровлення в санаторії 1 раз на рік.
Згідно з копіями квитанцій АТ "ПриватБанк" за період з 2020 по 2021 року ОСОБА_2 здійснював оплату комунальних послуг за адресою, яка зазначена у позовній заяві як зареєстроване місце проживання позивача.
Відповідно до інформації Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 3545/25.9-20 від 01 жовтня 2024 року, наданої на виконання ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 03 вересня 2024 року, в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян наявні: актовий запис про шлюб № 548 на ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні; актовий запис про народження №3 на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складений 04 січня 1970 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, в якому в графі матір вказано - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; актовий запис про народження на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , складений міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, в якому в графі матір вказано - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
2. Мотивувальна частина
Позиція суду апеляційної інстанції
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У повній мірі рішення суду вимогам закону не відповідає.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Апеляційний суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку для подання ОСОБА_1 копії картки біженця з наданням тимчасового захисту № 825310831 від 13 травня 2025 року та копії договору оренди квартири від 01 травня 2025 року та долучає до їх матеріалів справи, оскільки вказані документи видані позивачеві після відкриття апеляційного провадження та стосуються фактів, на які посилаються строни в апеляційній скаргі та відзиві на неї.
Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).
Згідно з частиною першою статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі.
Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.
Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального стану батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі.
Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач ОСОБА_1 зазначала, що вона є непрацездатною особою, отримує пенсію за віком, розміру якої не вистачає їй, щоб утримувати себе, зокрема, для оплати комунальних послуг, а тому, зважаючи на скрутне матеріальне становище, потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати її повнолітній син.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19) викладено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 15 травня 2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (статті 202 СК України ), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України).
Відповідно до ч. 1 статті 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, лише в тому разі якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Вони також звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків.
Зазначені вище обставини мають підтверджуватися належними та допустимими доказами і бути всебічно оцінені судом під час розгляду справи.
Такими доказами, зокрема, можуть бути судове рішення у кримінальному провадженні за статтею 164 КК України або документи, які стали підставою для призначення дитині тимчасової державної допомоги, відповідно до положень Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189. Наявність факту ухилення також може бути підтверджена рішенням суду про стягнення заборгованості за аліментами або довідкою органу ДВС про наявність такої заборгованості (постанова Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 466/8913/16-ц, провадження 61-39422св18).
Таким чином, твердження апелянта про наявність підстав для звільнення його від сплати аліментів є недоведеними та безпідставними.
Доводи відповідача про те, що позивач приховала дійсний розмір свого доходу, перебуває за кордоном, де отримує матеріальну допомогу, є припущенням та не підтверджені належними і допустимими доказами, а його посилання на неможливість отримання інформації про перетин останньою кордону апеляційний суд оцінює критично, оскільки встановлення місцезнаходження позивача не є обставиною, яка підтверджує її матеріальне становище, відтак суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні клопотання відповідача про витребування вказаних доказів, а до суду апеляційної інстанції відповідне клопотання не заявлялось.
Крім того, з поданих позивачем копій картки біженця з наданням тимчасового захисту № 825310831 від 13 травня 2025 року та договору оренди квартири від 01 травня 2025 року вбачається факт її перебування у Республіці Болгарія, однак вказана обставина не свідчить про отримання нею матеріальної допомоги та не спростовує обов`язку відповідача утримувати непрацездатну матір, а навпаки підтверджує проживання позивачки в орендованому житлі на платних умовах.
Отже, встановивши, що позивач є непрацездатною особою, потребує матеріальної допомоги, відповідач є повнолітнім сином позивачки, яка є непрацездатною, а також те, що відсутні підстави для звільнення відповідачки від обов`язку утримувати матір, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на непрацездатну матір.
Так, задовольняючи позов частково, суд першої інстанції правильно врахував наявність у позивачки інших працездатних дітей, однак не врахував того, що позивачем не надано доказів необхідності матеріальної допомоги у розмірі, визначеному рішенням суду, оскільки процесуальним обов`язком позивача є надання суду відомостей про його майновий стан, зокрема податкового органу про усі отримані прибутки, які не обмежуються пенсійними виплатами, а також виписками із банківського рахунку, необхідність отримання медичної допомоги та здійснення інших необхідних витрат, з огляду на те, що у позивачки є інші повнолітні діти, що не виключає їхню добровільну допомогу в утриманні матері.
Водночас, відповідач не надав доказів неможливості надавати допомогу непрацездатній матері та судом не встановлено підстав, передбачених положеннями статті 204 СК України, для звільнення відповідача від обов`язку щодо сплати аліменів.
Так, відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становив: з 1 січня - 1 769 гривень, з 1 липня - 1 854 гривні, з 1 грудня - 1 934 гривні.
Як вбачається з довідки про доходи № 2942449965901842 за період з 01 серпня 2020 року по 31 липня 2021 року ОСОБА_1 отримала пенсію в розмірі 21 773,64 грн, її розмір пенсії станом на момент подання даного позову складав 1883,62 грн, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб відповідної категорії, проте наведене не може свідчити про відсутність необхідності в отриманні позивачем матеріальної допомоги.
Так, у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 757/52096/18 (провадження №61-9640св20) зазначено, що отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.
За таких обставин, з урахуванням матеріального і сімейного стану відповідача, наявності на його утриманні неповнолітньої доньки, яка має вроджене тяжке захворювання і потребує постійного лікування і санаторно- курортного оздоровлення, оплату ним житлово- комунальних послуг за житло, у якому зареєстрована та зазначила його як місце свого проживання ОСОБА_1 протягом року, що передував зверненню позивачки із вказаним позовом до суду, відсутність доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених вимог, наявності у неї інших повнолітніх дітей, які також можуть надавати матері утримання, колегія суддів вважає, що рішення суду слід змінити, зменшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача з 1/5 до 1/12 частини із всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із 18 серпня 2021 року і довічно.
Щодо інших доводів скаржника апеляційний суд зазначає, що такі не містять даних, на підставі яких суд встановлює обставини, які мають значення для вирішення справи, а саме для визначення розміру аліментів, відтак у цій справі такі не підтверджені відповідними доказами.
       Разом з цим, апеляційний суд роз`яснює учасникам справи, що особа, яка одержує аліменти може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан її здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів (стаття 192 СК України).
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Саплєва Олена Василівна,слід задовольнити частково, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2025 року змінити в частині визначення розміру аліментів, зменшити стягнутий судом розмір аліментів із 1/5 до 1/12 частини всіх видів заробітку/доходу відповідача.
Разом з цим, слід зазначити, що процесуальним законом не передбачено право суду апеляційної інстанції у разі скасування рішення суду направлення справи до суду першої інстанції для її нового розгляду, про що просив в апеляційній скарзі відповідач.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Саплєва Олена Василівна, задовольнити частково.
       Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2025 року змінити.
Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 із 1/7 частки до 1/12 всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 18 серпня 2021 року, довічно.
В іншій частині заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                                Л.П. Воронцова

Судді:                                                        В.В. Майданік

                                                       І.В. Склярська