УХВАЛА
20 березня 2025 року
місто Київ
справа № 367/1916/20
провадження № 61-3375ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційна скарга  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Спас», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Ірпінська міська рада Київської області, про усунення перешкод у користуванні власністю,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року.
У касаційній скарзі заявниця просить скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року.
Верховний Суд визнає викладену у касаційній скарзі процесуальну вимогу, з урахуванням скасованого рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 2024 року, такою, що є взаємовиключною та некоректно сформованою.
Тобто, заявниця на порушення пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України неналежно сформулювала процесуальну вимогу касаційної скарги, що мала відповідати приписам статті 409 ЦПК України щодо повноваження касаційного суду.
Згідно зі статтею 409 ЦПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право:
- залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;
- скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;
- скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;
- скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;
-- скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;
- у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;
- у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
Тому, з метою усунення недоліків касаційної скарги заявниці необхідно надати уточнену касаційну скаргу, в якій належно сформулювати процесуальну вимогу, вказавши рішення, яке чинне (не скасоване), додати копії скарги відповідно до кількості учасників справи.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 18 квітня 2025 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Н. Ю. Сакара