ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
(додаткова)
 
29 квітня 2025 року
м. Київ
 
Справа № 127/13328/24
Провадження № 61-16588св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М., Сердюка В. В., Фаловської І. М.
розглянув заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Головчука Віталія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_7 , треті особи: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Вінницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), про встановлення факту батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та
ВСТАНОВИВ :
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила встановити факт батьківства ОСОБА_8 щодо малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.
28 травня 2024 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області позов задоволено. Встановлено факт батьківства ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Вінниці, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внесено зміни до актового запису № 3763, складеного 21 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про народження дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме змінено відомості в графі «Батько» та записано « ОСОБА_8 », виключивши відомості з графи «Батько» - « ОСОБА_8 ». Вирішено питання про розподіл судових витрат.
29 жовтня 2024 року постановою Вінницького апеляційного суду апеляційну скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 травня 2024 року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції постанови. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
01 квітня 2025 року постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду касаційні скарги представника ОСОБА_3 - адвоката Левченка А. О., представника ОСОБА_2 - адвоката Бездітної Т. В. залишено без задоволення. Постанову Вінницького апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року та рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 травня 2024 року в незміненій апеляційним судом частині залишено без змін.
ОСОБА_1 та адвокат Головчук В. А. отримали зазначену постанову Верховного Суду через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» 10 квітня 2025 року.
10 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Головчук В. А. через систему «Електронний суд» подав до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 документально підтверджених витрат на правову допомогу, понесених під час розгляду справи в суді касаційної інстанції, в розмірі 12 000,00 грн.
Перевіривши доводи зазначених заяв, Верховний Суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Як установлено в частині другій статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК Україниможна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року в справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00, щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.
Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04, пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Головчук В. А.на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції надав разом із відзивом на касаційну скаргу копії: 
- ордера на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Головчуком В. А. клієнту ОСОБА_1 у Верховному Суді;
- договору про надання правової допомоги від 06 січня 2025 року № 2НО; 
- детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 28 лютого 2025 року;
- акта від 28 лютого 2025 року виконаних робіт на суму 12 000,00 грн;
- рахунку на оплату правничої допомоги на суму 12 000,00 грн;
- квитанції про оплату за надання правничої допомоги за договором від 06 січня 2025 року на суму 12 000,00 грн.
16 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» із заявою про зменшення витрат ОСОБА_1 на правову допомогу до Верховного Суду звернувся представник ОСОБА_3 - адвокат Левченко А. О. Послався на те, що заявлена адвокатом сума в розмірі 12 000,00 грн є явно завищеною, оскільки в суді касаційної інстанції ОСОБА_11 лише склав відзив, у якому фактично продублював позиції, викладені в судах попередніх інстанцій.
22 квітня 2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Бездітна Т. В. звернулася до Верховного Суду із запереченнями, у яких просить залишити заяву про ухвалення додаткового рішення без розгляду з тих підстав, що ця заява була надіслана особою, яка її подала, тільки адвокату Бездітній Т. В., проте не була надіслана ОСОБА_2 .
Колегія суддів вважає заперечення представника ОСОБА_2 - адвоката Бездітна Т. В. необґрунтованими, оскільки згідно з частинами першою, другою статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 квітня 2024 року в справі № 990/330/23 зробила висновки, що адвокат як представник, який бере участь у судовому процесі від імені учасника справи (сторони чи третьої особи), інтереси якого він представляє, наділений і процесуальними правами та обов`язками учасника справи, якого представляє, за умови, що в документі, який підтверджує повноваження представника (ордері, договорі про надання правової допомоги, довіреності) немає застережень про обмеження повноважень.
Участь адвоката як представника у судовому процесі головним чином і полягає у реалізації процесуальних прав та обов`язків особи, яку він представляє, від імені цієї особи і для цієї особи. Це означає також, що процесуальні дії (рішення, позиція) представника в судовому процесі створюють юридичні наслідки [саме] для особи, від імені якої він діє [адже адвокат як представник не є і не може бути учасником (стороною) правового спору, як і не може мати в ньому особистого інтересу], й особа, яка надала адвокату повноваження щодо її представництва, має теж це розуміти.
Взаємовідносини адвоката та особи, інтереси якої він представляє (окрім тих, що стосуються обсягу повноважень адвоката), знаходяться поза площиною втручання суду. Водночас участь сторони (третьої особи) у судовому процесі через свого представника (адвоката), що є правом учасника справи, дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію із цим представником, а відтак застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні казуальні підстави.
Отже, участь учасника справи в судовому процесі через свого представника, повноваження якого належним чином підтверджені, слід розцінювати як участь самого учасника справи, у зв`язку із чим і наслідки вчинених представником процесуальних дій поширюються на особу, яку, незалежно від того, якою є особиста поведінка цієї особи. Інше суперечило б самій сутності інституту представництва.
Касаційний суд бере до уваги характер правовідносин у цій справі, обсяг наданих Головчуком В. А. послуг, з урахуванням засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, а також зважаючи на заперечення представника ОСОБА_3 - адвоката Левченка А. О. щодо розміру заявлених витрат, колегія суддів вважає, що витрати на правову допомогу на користь ОСОБА_1 підлягають частковому відшкодуванню в розмірі по 3 000,00 грн з кожної особи, яка подала касаційну скаргу.
Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.
Керуючись статтями 137, 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Головчука Віталія Анатолійовича задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги, у розмірі по 3 000,00 (три тисячі) гривень з кожного.
Додаткова постанова оскарженню не підлягає.
 
Судді:	О. М. Ситнік     В. В. Сердюк     І. М. Фаловська