УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

04 червня 2025 року 

м. Київ

справа №540/7772/21
адміністративне провадження № К/990/22160/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Бевзенка В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши   касаційну скаргу Державної служби геології та надр України
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року (суддя                  Іванов Е.А.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року (колегія у складів суддів Кравченка К.В., Джабурія О.В., Вербицької Н.В.)
у справі № 540/7772/21
за позовом    Акціонерного товариства «АрселорМіттал Берислав»
до   Державної служби геології та надр України
про   визнання протиправним та скасування п. 8 припису Державної служби геології та надр України від 08.07.2021 № 157-14/01,

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «АрселорМіттал Берислав» (далі - АТ «АрселорМіттал Берислав», позивач, скаржник) звернулося до суду з позовом до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області (далі - відповідач), в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати припис відповідача від 08.07.2021 № 157-14/01 щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері надрокористування;
- визнати протиправним та скасувати наказ Держгеонадр від 13.08.2021 № 591 «Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів» у частині дії п. 1 Додатку 1 про зупинення спеціального дозволу на користування надрами № 4654, виданого 28.12.2007 АТ «АрселорМіттал Берислав», на видобування вапняку на родовищі Осокорівське 1, 2, Херсонської області.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 02.02.2022, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2023, позов задоволено.

Надалі постановою Верховного Суду постановою від 09.10.2024 касаційну скаргу Державної служби геології та надр України задоволено частково. А саме:
- рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2023 у справі № 540/7772/21 скасовано частково: в частині визнання протиправним та скасування п. 8 припису Державної служби геології та надр України від 08.07.2021 № 157-14/01 та у зазначеній частині справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції;
- в іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2023 у справі                   № 540/7772/21 залишено без змін.
За результатами нового судового розгляду рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.01.2025, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2025, задоволено позовні вимоги - визнано протиправним та скасовано п. 8 припису Державної служби геології та надр України від 08.07.2021 № 157-14/01.

22.05.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, в якій останній з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними приписів процесуального права просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 та постанову   П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2025, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Частиною 6 ст. 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.
Згідно з п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, в т.ч. інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
У спрощеному позовному провадженні не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (ч. 4 ст. 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.
При цьому згідно з положеннями ч. 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:  1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;  2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;  3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;  4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;  5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі   Закону України   «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»;               6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених   частиною першою   статті 266-1   цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

У цій справі оскаржуються рішення Державної служби геології та надр України: припис щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері надрокористування та наказ про зупинення спеціального дозволу на користування надрами у певній частині.
Одеський окружний адміністративний суд в ухвалі від 06.11.2024 вирішив питання про прийняття справи до провадження та її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.
У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;    г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

У цій касаційній скарзі містяться покликання на те, що суд першої інстанції відніс справу № 540/7772/21 до категорії справ незначної складності помилково.

У контексті наведеного Суд звертає увагу скаржника на те, що за загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено ч. 4 ст. 12, ч. 4   ст.   257 КАС України).
З огляду на предмет спору, ця адміністративна справа підпадає під критерій, встановлений п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України, а тому не належить до категорії справ, які не можуть розглядатися за правилами спрощеного провадження у значенні згаданих вище статей Кодексу. 
Більш того сама по собі обставина розгляду цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження не є самостійною підставою для скасування рішень судів попередніх інстанцій.

Таким чином, Суд не вбачає у цьому випадку як таких обставин, визначених у п. 2 ч. 5          ст. 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин Державній службі геології та надр України слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст.ст. 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.   Відмовити у відкритті касаційного провадження   за касаційною скаргою Державної служби геології та надр України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року та постанову   П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року у справі № 540/7771/21.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              В.М. Бевзенко

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб