ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 березня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/23414/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 року (головуючий суддя Ільков В.В.) 
в адміністративній справі №160/23414/24 за позовом   ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі,-   

ВСТАНОВИВ:

          Позивач, ОСОБА_1 , 27.08.2024 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.06.2024 року №646 о/с в частині звільнення з посади з посади старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції та переведення для подальшого проходження служби на посаду інспектора взводу № 1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький);
- поновити ОСОБА_1 на штатній посаді інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції;
-  звернути постанову до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на штатній посаді інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на надання професійної правової допомоги в розмірі 20 000 грн.             02.10.2024 року позивачем подано заява про уточнення позовних вимог, у який позивач просить суд: 
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.06.2026 року №636 о/с в частині звільнення з посади з посади старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора слідчого відділення, відділення поліції №6 Дніпропетровського районного управління поліції та переведення для подальшого проходження служби на посаду інспектора взводу № 1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький);
- поновити ОСОБА_1 на штатній посаді інспектора слідчого відділення, відділення поліції №6 Дніпропетровського районного управління поліції;
- звернути постанову до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на штатній посаді інспектора слідчого відділення, відділення поліції №6 Дніпропетровського районного управління поліції;
-   стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на надання професійної правової допомоги в розмірі 20 000 грн. 
02.10.2024 року позивачем подано клопотання про приєднання до матеріалів справи. 
04.10.2024 року позивачем подана заява про уточнення позовних вимог, у якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26 червня 2024 року №636 о/с в частині звільнення з посади з посади старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції та переведення для подальшого проходження служби на посаду інспектора взводу № 1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький). 
- поновити ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на штатній посаді інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції;
- звернути постанову до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на штатній посаді інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на надання професійної правової допомоги в розмірі 20 000 грн. 
07.10.2024 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.06.2024 року №646 о/с в частині звільнення з посади з посади старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції та переведення для подальшого проходження служби на посаду інспектора взводу № 1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький);
- поновити ОСОБА_1 на штатній посаді інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції;
- звернути постанову до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на штатній посаді інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на надання професійної правової допомоги в розмірі 20000 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що згідно наказу №646 о/с від 26.06.2024 року, на підставі частин 1 та 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» та частини 1 статті 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» наказано перевести для подальшого проходження служби (в інтересах служби): старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0108546) на посаду інспектора взводу № 1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький), установивши йому посадовий оклад у розмірі 2400 гривень, надбавку за специфічні умови проходження служби у розмірі 40 %, звільнивши з посади інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції, з 27.06.2024 року. Підставою для видання наказу зазначено подання від 26.06.2024 року. 
Позивач вважає протиправним наказ від 26.06.2024 року №646 о/с в частині переведення його на посаду інспектора взводу № 1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) з 27.06.2024 року.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що переведення позивача на посаду  інспектора взводу №1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) було зумовлене необхідністю забезпечити ефективне та безперервне виконання завдань, визначених Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про правовий режим воєнного стану». Вказав, що спеціальне законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не вимагало згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість. Зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01.05.2022 року, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у спірних правовідносинах. Отже, переведення (переміщення) позивача відбулося в межах рівнозначних посад та не потребувала згоди поліцейського на таке переведення. Встановлення придатності до служби в поліції – це виключно компетенція Військово-лікарської комісії. Крім того, переведення (переміщення) здійснюється на рівнозначну посаду. Отже, судом не встановлено порушень прав позивача в цій частині.           
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з  апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.
Вказує, що посада позивача насправді була скорочена. Тому, під час переведення Відповідач мав керуватись нормами, встановленими ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію», а саме – попередити Позивача про можливе наступне звільнення за два місяці до такого звільнення, призначити Позивача на іншу посаду за його згодою. Зазначає, що  відповідно до пункту 1 розділу V Положення про підрозділи поліції особливого призначення, затвердженого наказом МВС України від 04.12.2017 № 987 (в редакції, що діяла станом на дату прийняття оскаржуваного наказу, а саме 26.06.2024) комплектування Підрозділів поліцейськими та працівниками на посади відповідно до штату здійснюється на добровільних засадах з дотриманням вимог Закону, з урахуванням рівня їх фізичної підготовки, здатності за своїми діловими, професійними, моральними якостями, освітнім і кваліфікаційним рівнем, станом здоров`я забезпечувати виконання покладених на поліцію завдань та функцій. Вказує, що не оскаржував висновок військово-лікарської комісії. Натомість ним було зазначено, що позивач через свої вади здоров`я якраз і не може бути переведений до полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький), оскільки відповідно до медичної документації він, потребує обмеження фізичних навантажень, переохолоджень, спостереження у сімейного лікаря та травматолога. В той же час Відповідач, незважаючи на те, що йому було відомо про травмування Позивача, не визначив здатність Позивача за своїм станом здоров`я забезпечити виконання покладених на підрозділ поліції особливого призначення завдань та функцій. Зауважує, що відповідач зобов`язаний провести розслідування нещасного випадку, що стався з поліцейським та направити його на військоволікарську експертизу для визначення придатності (непридатності) поліцейського до служби. Однак, в порушення вказаних норм, відповідач не направив позивача на проходження ВЛК. Таким чином, перед переведенням позивача до полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький), відповідач не визначив здатність позивача за станом здоров`я забезпечувати виконання покладених на поліцію завдань та функцій. Також зазначає, що Перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23.11.2016 року № 1235. Такими документами є рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду (додаток 1); подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення (додаток 2). З оскаржуваного наказу вбачається, що спірний наказ від 26.06.2024 року №646 о/с «По особовому складу», про переведення для подальшого проходження служби до, полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) видано на підставі зокрема, подання від 26.06.2024 року. 19.07.2024 року до оскаржуваного наказу були внесені зміни, відповідно до яких підставу «подання від 26.06.2024 року» було замінено на «доповідну записку УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області від 25.06.2024». Що дає підстави вважати, що станом на дату видання оскаржуваного наказу у відповідача взагалі були відсутні будь-які документи, які стали підставою для видання наказу від 26.06.2024 року № 646 о/с, зокрема й документи, встановлені Переліком документів з питань проходження служби, затверджені наказом МВС України від 23.11.2016 № 1235. Вважає, що оскаржуваний наказ виданий без належних підстав.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Посилається на те, що з метою забезпечення ефективного виконання функціональних обов`язків (посадових інструкцій) командир полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області просив начальника ГУНП в Дніпропетровській області розглянути питання щодо переміщення для подальшого проходження служби поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області, залежно від результатів виконання покладених на них обов`язків та своїх професійних, особистих якостей, у розпорядження полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області. Цей  службовий лист 24.06.2024 року був розглянутий начальником ГУНП в Дніпропетровській області та надано письмову вказівку управлінню кадрового забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області опрацювати його у встановленому порядку, що стало підставою для переведення позивача згідно наказу від 26.06.2024 року №646 о/с.
Позивачем подано відповідь на відзив. Вказує, що при переведенні скаржника відповідачем порушено вимоги ст.ст. 8, 19, 68 Конституції України, та норми спеціального законодавства, які мали бути застосовані до спірних правовідносин, а саме ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про національну поліцію».
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області на посаді інспектора слідчого відділення відділення поліції № 6 Дніпропетровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
З 12.06.2024 по 14.08.2024  р.р. позивач був відсутній на роботі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.06.2024 року № 646 о/с (зі змінами, внесеними наказом ГУНП від 19.07.2024 № 745 о/с) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 переведено для подальшого проходження служби на посаду інспектора взводу № 1 роти № 2 полку, звільнивши останнього з посади інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпропетровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Позивач вважає протиправним вказаний наказ про переведення його для подальшого проходження служби до полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький).
Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано положеннями Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (ч.1 ст.59 ЗУ №580-VIII).
Згідно з частиною третьою статті 59 Закону №580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України (ч. 4 ст. 59 ЗУ № 580-VIII).
Приписами частини 1 статті 65 Закону №580-VIII визначено, що переміщення поліцейських здійснюється:
1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;
2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;
3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: 
у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; 
за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; 
через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; 
за ініціативою поліцейського; 
як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 
у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;
4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.
Частиною 2 статті 65 Закону №580-VIII посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.
Переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників (ч.7 ст.65 ЗУ №580-VIII).
Переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення (ч.8 ст.65 ЗУ №580-VIII).
Отже, переведення поліцейського може здійснюватися не тільки за ініціативою поліцейського , а й за ініціативою відповідних керівників. 
Водночас, поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Матеріалами справи підтверджується, що виданню наказу ГУНП від 26.06.2024 № 646 о/с в частині переведення ОСОБА_1 для подальшого проходження служби до полку передували  такі обставини:
24.06.2024 до начальника ГУНП в Дніпропетровській області надійшов службовий лист командира полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області від 24.06.2024 № 35/10, де було заначено, що наказом Голови Національної поліції від 07 червня 2024 № 613 затверджено організаційно-штатні зміни та створено полк поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області.
Серед функціональних обов`язків, які виконує полк в умовах воєнного стану, важливим є участь у заходах із забезпечення публічної безпеки і порядку громадян, здійснення в межах компетенції інших заходів, передбачених законодавством України, забезпечення безпеки в разі виникнення небезпечних подій, збройних конфліктів та ліквідації їх наслідків, а також участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
Некомплект вакантних посад поліцейських полку складає 344 посади середнього та молодшого складу поліції.
Враховуючи викладене, з метою забезпечення ефективного виконання функціональних обов`язків (посадових інструкцій) командир полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області просив начальника ГУНП в Дніпропетровській області розглянути питання щодо переміщення для подальшого проходження служби поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області, залежно від результатів виконання покладених на них обов`язків та своїх професійних, особистих якостей, у розпорядження полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області.
Цей  службовий лист 24.06.2024 року був розглянутий начальником ГУНП в Дніпропетровській області та надано письмову вказівку управлінню кадрового забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області опрацювати його у встановленому порядку.
24.06.2024 року управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області з метою належного опрацювання службового листа полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області від 24.06.2024 №35/10, щодо комплектування вакантних посад зазначеного підрозділу на керівників структурних підрозділів апарату, районних управлінь (відділів) поліції, відділень поліції, окремих стройових підрозділів ГУНП в Дніпропетровській області було направлено службовий лист від 24.06.2024 № 20/4753 про надання пропозицій, щодо кандидатів для переміщення до полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області з числа підлеглих поліцейських.
25.06.2024 року т.в.о. начальника Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області полковник поліції ОСОБА_2 доповідною запискою на ім`я начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області полковника поліції на виконання службового листа УКЗ ГУНП від 24.06.2024 року №20/4753 доповів про відбір кандидатів для переміщення до полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області з числа підлеглих поліцейських, зокрема інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпропетровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
25.06.2024 року начальником управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області підполковником поліції була підготовлена доповідна записка від 25.06.2024 року № 20/5130 на ім`я начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області полковника поліції про те, що на підставі листа полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області від 24.06.2024  року № 35/10, щодо комплектування зазначеного підрозділу, в якій доповідалось про відібрання відповідних кандидатів для подальшого проходження служби у полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі рапортів безпосередніх начальників кандидатів, зокрема інспектора слідчого відділення відділення поліції № 6 Дніпропетровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 . 
25.06.2024 року начальником Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області полковником поліції надана письмова вказівка начальнику управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області підполковнику поліції ОСОБА_3 підготувати відповідний наказ.
Так, Ннаказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.06.2024 року № 646 о/с (зі змінами, внесеними наказом ГУНП від 19.07.2024 року № 745 о/с) відповідно до абзацу 2 пункту 2 частин 1 та частини 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі доповідної записки УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області від 25.06.2024 року № 20/5130 Позивач переведений для подальшого проходження служби (в інтересах служби) на посаду інспектора взводу № 1 роти № 2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно раптової дії» (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, звільнивши останнього з посади інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпропетровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. 
Згідно матеріалів справи, пояснень відповідача - вищевказані посади є рівнозначними між собою.
Таким чином, підставами для переведення позивача для подальшого проходження служби (в інтересах служби) на посаду інспектора взводу № 1 роти № 2 полку та видання відповідного спірного наказу, є доповідна записка УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області від 25.06.2024 року № 20/5130.
27.06.2024 року сектор кадрового забезпечення Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області (далі - СКЗ Дніпровського РУП) за допомогою месенджеру «WhatsApp» направив ОСОБА_1 копію наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 26.06.2024 року № 646 о/с про його переведення (переміщення) до полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 27.06.2024 року, що  також не заперечується самим позивачем у позові, та у подальшому 28.06.2024  року СКЗ Дніпровського РУП за допомогою месенджеру «WhatsApp» направив ОСОБА_1 витяг з наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 26.06.2024 року  № 646 о/с про його переведення (переміщення) до полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 27.06.2024 року.
Вказані обставини підтверджуються рапортами начальника СКЗ Дніпровського РУП підполковника поліції від 13.09.2024  року № 43/20-2960 та інспектора СКЗ Дніпровського РУП лейтенанта поліції від 13.09.2024 року № 43/20-2959.
Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (ч. 9 ст. 65 ЗУ №580-VIII).
У разі якщо згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначенню поліцейського на посаду повинно передувати погодження відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування чи їх посадових осіб, призначення на посаду здійснюється після отримання такого погодження. 
Не допускається переміщення поліцейських на вищі посади протягом шести місяців з дня притягнення до адміністративної відповідальності, а також поліцейських, які мають діюче дисциплінарне стягнення (ч.ч. 10-11 ст. 65 ЗУ №580-VIII).
З метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 листопада 2016 року №1235, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20 грудня 2016 року №1668/29798, затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (Порядок №1235) та Перелік документів з питань проходження служби (далі - Перелік).
Відповідно до розділу ІІ Порядку №1235 підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, як переміщення по службі.
За приписами пункту 2 розділу ІІІ Порядку №1235 підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.
Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №1235 перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23.11.2016 року №1235.
Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку №1235 у разі необхідності для підготовки наказів можуть витребовуватися документи з певних питань проходження служби в поліції, передбачені чинним законодавством України.
Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: 
рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; 
подання про призначення на посаду; 
подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.          
Спір у цій справі виник у зв`язку з переведенням позивача для подальшого проходження служби з посади старшого лейтенанта поліції  на посаду інспектора взводу №1 роти №2 полку поліції особливого призначення  «Корпус оперативно-рапотової дії» (стрілецький).
Позивач зазначає, що не надавав згоди ГУНП в Дніпропетровській області на таке переведення.
З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Серед підстав для переміщення поліцейських на рівнозначні посади пункт 2 частини першої статті 65 Закону №580-VIII безпосередньо виділяє лише одну підставу для такого переміщення, яка враховує побажання поліцейського, а саме переміщення за ініціативою поліцейського.
Згода поліцейського є необхідною також при переміщенні його по службі у зв`язку зі скороченням штатів (ч.2 ст.68 ЗУ №580-VIII).
В усіх інших випадках підставою переміщення визначено певні обставини або рішення певних органів, настання (прийняття) яких не залежать від волі поліцейського, в тому числі переміщення для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.
При цьому пункт 2 частини 1 статті 65 Закону №580-VIII передбачає єдине правило щодо можливості переміщення поліцейських на рівнозначні посади в інтересах служби, не відокремлюючи випадки такого переміщення в межах однієї місцевості (населеного пункту) чи в іншу місцевість.
Слід зазначити, що у підпункті «б» пункту 42 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (Положення), закріплено аналогічне правило про те, що переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу на рівнозначні посади провадиться у разі службової необхідності, проведення планової заміни в місцевостях, що зазнали радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, а також для доцільнішого використання з урахуванням їх ділових і особистих якостей, стану здоров`я, віку та підготовки за новою спеціальністю.
У вказаному пункті Положення йдеться також про те, що рішення про переміщення по службі осіб середнього, старшого або вищого начальницького складу приймається відповідним начальником з урахуванням думки їх прямих начальників і колективу працівників.
Матеріалами справи підтверджується, що у зв`язку з некомплектом у 344 посади середнього та молодшого складу поліції 24.06.2024 до начальника ГУНП в Дніпропетровській області надійшов службовий лист командира полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області від 24.06.2024  року №35/10, де було заначено, що наказом Голови Національної поліції від 07 червня 2024 №613 затверджено організаційно-штатні зміни та створено полк поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області. 
Серед функціональних обов`язків, які виконує полк в умовах воєнного стану, важливим є участь у заходах із забезпечення публічної безпеки і порядку громадян, здійснення в межах компетенції інших заходів, передбачених законодавством України, забезпечення безпеки в разі виникнення небезпечних подій, збройних конфліктів та ліквідації їх наслідків, а також участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
Таким чином, переведення позивача на посаду  інспектора взводу №1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) було зумовлене необхідністю забезпечити ефективне та безперервне виконання завдань, визначених Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про правовий режим воєнного стану».
Крім того, за змістом підпункту «ж» пункту 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, встановлено, що при призначенні на посади рядового і начальницького складу враховується, зокрема те, що переміщення по службі в іншу місцевість у межах республіки осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли встановленого пунктами 5 і 7 цього Положення віку, визнані здатними до військової служби або здатними до нестройової служби в мирний час, але потребують за станом свого здоров`я чи здоров`я членів їх сімей зміни місця служби (проживання), провадиться за рішенням відповідного начальника на підставі висновку військово-лікарської комісії.
Отже, спеціальне законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не вимагало згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість.
Щодо посилань позивача на застосування до спірних правовідносин норм трудового законодавства суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 60 Закону №580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Водночас частиною першою статті 32 КЗпП України установлено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.
Усталеною є практика Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.
Однак відсутність у Законі №580-VIII та Положенні норми про обов`язковість згоди поліцейського на переміщення в іншу місцевість на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, вказує про їхнє вирішення у спосіб, відмінний від правового регулювання трудових відносин відповідно до норм трудового законодавства.
Так, за приписами абзацу 2 частини 8 статті 65 Закону №580-VIII (у редакції Закону від 15.03.2022 №2123-IX) поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Крім того, Законом від 15.03.2022 №2123-IX частину 1 статті 60 Закону №580-VIII викладено в новій редакції, згідно з якою відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.
Отже, зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01.05.2022 року, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у спірних правовідносинах.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.05.2023 року у справі № 620/3663/19.
Таким чином, переведення (переміщення) позивача відбулося в межах рівнозначних посад та не потребувала згоди поліцейського на таке переведення.
Стосовно доводів позивача про те, що його стан здоров`я перешкоджав переміщенню (переведенню) на іншу посаду, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Відповідно до статті 70 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992 №2801-XII військово - лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною 2 статті 12 Закону України "Про національну безпеку України".
Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статей 50, 61, 65, 77 Закону України "Про Національну поліцію", частини десятої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", статті 21 Закону України "Про Національну гвардію України", статті 70 "Основи законодавства України про охорону здоров`я" та з метою нормативно-правового врегулювання організації медичного обстеження кандидатів на службу в поліцію, поліцейських, кандидатів на військову службу за контрактом, резервістів та військовослужбовців Національної гвардії України наказом МВС України від 03.04.2017 №285 затверджено Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС (Положення 285, в редакції чинній на момент прийняття спірних рішень).
Відповідно до пункту 1 розділу І Положення №285 ним визначається організація діяльності медичних (військово-лікарських) комісій МВС щодо проведення лікарської та військово-лікарської експертизи.
Абзацом 1 пункту 3 розділу І Положення №285 визначено, що основними завданнями ВЛК є визначення за станом здоров`я, фізичного розвитку, а для окремих видів службової діяльності - за індивідуальними психофізіологічними особливостями, придатності кандидатів до служби в поліції, кандидатів до вступу до вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - навчальні заклади), здобувачів вищої освіти навчальних закладів, придатності поліцейських до подальшої служби при переміщенні по службі, проходження служби у відрядженні за кордоном.
Постанови ВЛК щодо придатності (непридатності) осіб до служби в поліції приймаються відповідно до Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції (Перелік захворювань) (додаток 1) та Пояснень щодо застосування статей Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції (Пояснення щодо застосування Переліку захворювань) (додаток 2) (абзац 5 пункту 5 розділу 1 Положення №285).
Пунктом 4 розділу І Положення №285 встановлено, що ВЛК відповідно до покладених на них завдань:
1) проводять лікарську експертизу кандидатам на службу в поліцію, поліцейським і колишнім поліцейським, кандидатам до вступу до вищих навчальних закладів, здобувачам вищої освіти навчальних закладів;
2) проводять військово-лікарську експертизу кандидатам на військову службу за контрактом, у військовому резерві, до вступу у ВВНЗ, військовослужбовцям НГУ, колишнім військовослужбовцям, колишнім особам рядового й начальницького складу;
3) забезпечують контроль за проведенням лікарської та військово-лікарської експертизи, а також лікувально-діагностичної роботи в закладах охорони здоров`я МВС та НГУ;
4) узагальнюють та аналізують результати проведення лікарської та військово-лікарської експертизи та розробляють пропозиції щодо вдосконалення цієї роботи;
5) спільно з лікарями-спеціалістами закладів охорони здоров`я МВС аналізують, узагальнюють результати лікування і медичного обстеження та здійснюють оцінку впливу умов служби на стан здоров`я та придатність до служби.
ВЛК у своїй роботі керуються чинним законодавством України, цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань військово-лікарської експертизи (пункт 5 Положення №285).
Приписами пунктів 1 - 4 розділу ІІ Положення №285 визначено, що лікарська та військово-лікарська експертиза проводиться штатними та позаштатними ВЛК.
Штатними ВЛК є Центральна медична (військово-лікарська) комісія МВС (далі - ЦВЛК), медична (військово-лікарська) комісія державної установи «Територіальне медичне об`єднання» МВС (далі - ДУ ТМО) в областях, в місті Києві (далі - ВЛК ДУ ТМО).
ЦВЛК функціонує на базі Центрального госпіталю МВС та в адміністративному порядку підпорядковується Управлінню охорони здоров`я та реабілітації МВС (далі - УОЗР МВС).
ВЛК ДУ ТМО функціонують на базі відповідних закладів охорони здоров`я МВС та в адміністративному порядку підпорядковуються відповідній ДУ ТМО.
У питаннях проведення лікарської та військово-лікарської експертизи штатні і позаштатні ВЛК підпорядковуються ЦВЛК, постанови якої можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.
Пунктом 16 розділу ІІ Положення №285 визначені функції штатних ВЛК:
1) організація та проведення лікарської і військово-лікарської експертизи, контроль за її проведенням в підпорядкованих ВЛК, надання їм у разі необхідності методичної і практичної допомоги;
2) розгляд звернень, заяв і скарг кандидатів до служби у поліції, поліцейських, кандидатів на військову службу, військовослужбовців, колишніх поліцейських, колишніх осіб рядового й начальницького складу і колишніх військовослужбовців з питань лікарської і військово-лікарської експертизи, аналіз та узагальнення результатів цієї роботи;
3) перегляд власних постанов і постанов підпорядкованих ВЛК у порядку контролю, а також у разі оскарження їх керівництвом МВС, Національної поліції України, командуванням НГУ чи особами, що пройшли медичний огляд, та в інших необхідних випадках;
4) затвердження (незатвердження) чи скасування постанов підпорядкованих ВЛК;
5) перевірка і узагальнення результатів роботи підпорядкованих ВЛК;
6) надання роз`яснень, вказівок, рекомендацій з питань лікарської та військово-лікарської експертизи підпорядкованим ВЛК;
7) подання голові ЦВЛК у встановленому порядку річних звітів, інформації про стан і результати проведеної лікарської та військово-лікарської експертизи;
8) організація навчання лікарів закладів охорони здоров`я МВС та НГУ з питань лікарської та військово-лікарської експертизи.
Відповідно до пункту 17 розділу ІІ Положення №285, штатні ВЛК мають право:
1) запитувати у разі потреби медичні документи (медична карта стаціонарного хворого, медична карта амбулаторного хворого, консультативні висновки тощо), матеріали службових перевірок, характеристики на особу, довідки з архіву, витяги з наказів, актів, протоколів та інші документи, необхідні для прийняття експертного висновку та постанови ВЛК;
2) залучати лікарів-спеціалістів закладів охорони здоров`я МВС, лікарів-спеціалістів інших міністерств та відомств (за їх згодою) для вирішення питань лікарської і військово-лікарської експертизи;
3) направляти осіб, які проходять лікарську або військово-лікарську експертизу, на стаціонарне обстеження до закладів охорони здоров`я МВС або до лікувально-профілактичних установ інших міністерств і відомств (за їх згодою) з метою проведення необхідного обстеження чи діагностики.
Відповідно до пунктів 1 - 4 розділу VІІІ Положення №285 за результатами лікарської та військово-лікарської експертизи ВЛК приймають постанови, які включають діагноз, встановлений особі за результатами проведеного обстеження, рішення щодо ступеня придатності чи про непридатність до служби та висновок про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва).
Постанови ВЛК приймаються на час фактичного огляду особи.
Постанови приймаються відповідно до мети проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, зазначеної у направленні на медичний огляд.
Формулювання постанов ВЛК за ступенем придатності осіб - щодо поліцейських приймаються такі постанови: "Придатний до служби в поліції"; "Придатний до служби в поліції, непридатний до служби на посаді"; "Непридатний до служби в поліції".
У воєнний час щодо поліцейських може прийматися постанова із таким формулюванням: «Непридатний до служби в поліції з повторним медичним оглядом через ___ місяців» (із зазначенням строку).
Пунктом 19 розділу ІІІ Положення №285 передбачено, що постанова ВЛК щодо придатності (непридатності) особи до служби, яка приймається за результатами медичного огляду, заноситься до Акта медичного огляду, Книги (журналу) обліку документації ВЛК (додаток 9) і оформлюється Довідкою (додаток 10) або свідоцтвом про хворобу.
Виходячи з вищенаведеного законодавства, встановлення придатності до служби в поліції – це виключно компетенція Військово-лікарської комісії.
Суд першої інстанції не взяв до уваги долучені позивачем до позову медичні документи, оскільки єдиним документом на момент переведення позивача на іншу посаду, який підтверджує придатність/непридатність до служби в поліції є відповідна постанова Військово-лікарської комісії, що позивачем не надано.
З такою позицією суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується.
Крім того, судом враховано ту обставину, що переведення (переміщення) позивача здійснено на рівнозначну посаду.
Отже, матеріали справи не містять підтверджень щодо порушень прав позивача під час його переведення.
Стосовно доводів позивача про те, що спірний наказ прийнято під час періоду його тимчасової непрацездатності, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про Національну поліцію», перед вибуттям до нового місця служби поліцейський має здати посаду: здати всю службову документацію, спеціальні засоби, зброю, матеріальні цінності, закріплені за поліцейським, не пізніше ніж через місяць від дня одержання органом (закладом, установою) витягу з наказу про переміщення по службі.
До зазначеного строку не зараховується час перебування поліцейського у відпустці, відрядженні, на лікарняному.
Відтак, перебування поліцейського на лікарняному лише продовжує строки для здачі посади перед  вибуттям до нового місця служби.
За таких обставин, враховуючи, що переміщення позивача для подальшого проходження служби на посаду інспектора взводу №1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) обумовлено інтересами служби та ініціативою керівників органу, на підтвердження чого відповідачем до відзиву на позовну заяву надано відповідні докази, суд доходить висновку, що оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.06.2024 року №646 о/с в частині звільнення з посади з посади старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції та переведення для подальшого проходження служби на посаду інспектора взводу № 1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) прийнятий відповідачем у спосіб, передбачений законодавством України.
Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді є похідними від вимоги про скасування наказу, правомірність винесення якого не спростована під час розгляду справи, то в цій частині слід відмовити у задоволенні позовних вимог.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, у тому числі і аргументи учасників справи щодо прийняття спірних наказів, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.           Слід зазначити, що у підпункті «б» пункту 42 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (Положення), закріплено аналогічне правило про те, що переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу на рівнозначні посади провадиться у разі службової необхідності, проведення планової заміни в місцевостях, що зазнали радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, а також для доцільнішого використання з урахуванням їх ділових і особистих якостей, стану здоров`я, віку та підготовки за новою спеціальністю.
У вказаному пункті Положення йдеться також про те, що рішення про переміщення по службі осіб середнього, старшого або вищого начальницького складу приймається відповідним начальником з урахуванням думки їх прямих начальників і колективу працівників.
У зв`язку з некомплектом у 344 посади середнього та молодшого складу поліції 24.06.2024 до начальника ГУНП в Дніпропетровській області надійшов службовий лист командира полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області від 24.06.2024  року №35/10, де було заначено, що наказом Голови Національної поліції від 07 червня 2024 №613 затверджено організаційно-штатні зміни та створено полк поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області. 
Серед функціональних обов`язків, які виконує полк в умовах воєнного стану, важливим є участь у заходах із забезпечення публічної безпеки і порядку громадян, здійснення в межах компетенції інших заходів, передбачених законодавством України, забезпечення безпеки в разі виникнення небезпечних подій, збройних конфліктів та ліквідації їх наслідків, а також участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
Таким чином, переведення позивача на посаду  інспектора взводу №1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) було зумовлене необхідністю забезпечити ефективне та безперервне виконання завдань, визначених Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про правовий режим воєнного стану».
Крім того, за змістом підпункту «ж» пункту 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, встановлено, що при призначенні на посади рядового і начальницького складу враховується, зокрема те, що переміщення по службі в іншу місцевість у межах республіки осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли встановленого пунктами 5 і 7 цього Положення віку, визнані здатними до військової служби або здатними до нестройової служби в мирний час, але потребують за станом свого здоров`я чи здоров`я членів їх сімей зміни місця служби (проживання), провадиться за рішенням відповідного начальника на підставі висновку військово-лікарської комісії.
Отже, спеціальне законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не вимагало згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість.
Щодо посилань позивача на застосування до спірних правовідносин норм трудового законодавства суд зазначає, що відповідно до статті 60 Закону №580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Водночас частиною 1 статті 32 КЗпП України установлено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.
Усталеною є практика Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.
Однак відсутність у Законі №580-VIII та Положенні норми про обов`язковість згоди поліцейського на переміщення в іншу місцевість на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, вказує про їхнє вирішення у спосіб, відмінний від правового регулювання трудових відносин відповідно до норм трудового законодавства.
Так, за приписами абзацу 2 частини 8 статті 65 Закону №580-VIII (у редакції Закону від 15.03.2022 №2123-IX) поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Крім того, Законом від 15.03.2022 №2123-IX частину 1 статті 60 Закону №580-VIII викладено в новій редакції, згідно з якою відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.
Отже, зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01.05.2022 року, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у спірних правовідносинах.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.05.2023 року у справі № 620/3663/19. 
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача. 
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2024  року -залишити без змін.
          Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 13.03.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
          В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
          Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова