ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 р. 	Справа № 480/12031/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.04.2024, головуючий суддя І інстанції: С.О. Бондар, м. Суми,   по справі № 480/12031/23
за позовом               Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ-Буд ЛТД"  
до               Київської митниці                       
про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ-Буд ЛТД" (надалі по тексту позивач, ТОВ "Світ-Буд ЛТД") звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці (надалі по тексту відповідач, митний орган, митниця), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 03.10.2023 №UA100380/2023/000258/2 про коригування митної вартості товарів.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ-Буд ЛТД" до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці від 03.10.2023 №UA100380/2023/000258/2 про коригування митної вартості товарів.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ-Буд ЛТД" витрати зі сплати судового збору в сумі 2684 грн за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу Київської митниці без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Світ-Буд ЛТД", з метою здійснення митного оформлення товару в режимі імпорту, поставленого на виконання контракту від 01.03.2021 №34-SB, укладеного між ТОВ "Світ-Буд ЛТД" і компанією «XINHUA ELEKTRІCAL CO.LTD OF GUANGDONG» (Китайська народна республіка), до Київської митниці було подано електронну митну декларацію №23UA100380614064U0, відповідно до якої позивачем митна вартість товару була визначена за основним (першим) методом визначення митної вартості, який передбачений ст. 58 Митного кодексу України.
На підтвердження заявленої митної вартості товарів декларантом були подані наступні документи: пакувальний лист від 17.07.2023, рахунок-проформа від 28.06.2023 №XHUKR230604, рахунок-фактура (інвойс) від 17.07.2023 №XHUKR230604, коносамент від 30.07.2023 №GS123071838, автотранспортна накладна від 28.09.2023 б/н, декларація про походження товару від 17.07.2023 №XHUKR230604, банківський платіжний документ від 06.06.2023 №230606/000579656, рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг від 29.09.2023 №64339, рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг від 29.09.2023 №130, рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг від 07.09.2023 №862, документ (довідка) про вартість перевезення товару від 29.09.2023 №130, документ (довідка) про вартість перевезення товару від 29.09.2023 №29/09/2023FM/1, документ (довідка) про вартість перевезення товару від 07.09.2023 №398, прайс-лист виробника від 01.06.2023 б/н, доповнення до зовнішньоекономічного договору від 27.12.2022 №3, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, від 01.03.2021 №34-SB, додаткова угода №1 від 01.07.2017 до договору транспортного експедирування від 15.06.2017 №06/17-2017, договір транспортного експедирування від 15.06.2017 №06/17-2017, договір (контракт) про перевезення від 30.08.2022 №3008/22-01, договір (контракт) про перевезення від 22.08.2017 №45, копія митної декларації країни відправлення від 24.07.2023 №516620230663524851.
03.10.2023 митним органом позивачу направлено повідомлення №1104661, в якому зазначено, що документи містять розбіжності, які мають вплив на визначення митної вартості, та документи не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів. Тому запропоновано, з посиланням на виконання вимог ст. 53 МК України, додатково надати документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення з перекладом; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а саме договір на перевезення, заявка на перевезення, рахунок на перевезення.
У відповідь на повідомлення, ТОВ "Світ-Буд ЛТД" направило відповідачу заяву від 03.10.2023, у якій зазначає, що митному органу разом з митною декларацією направлялися всі необхідні документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару.
03.10.2023 Київська митниця прийняла рішення №UA100380/2023/000258/2 про коригування митної вартості товарів.
Вважаючи таке рішення протиправним, ТОВ "Світ-Буд ЛТД" звернулося до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України, приходить до висновку, що таке рішення прийнято незаконно, виходячи з наступного.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Світ-Буд ЛТД", з метою здійснення митного оформлення товару «LED світильники LEBRON», поставленого на виконання контракту від 01.03.2021 №34-SB-PR, укладеного між ТОВ "Світ-Буд ЛТД" і компанією «XINHUA ELEKTRІCAL CO.LTD OF GUANGDONG» (Китайська народна республіка), до Київської митниці було подано електронну митну декларацію №23UA100380614064U0, згідно якої декларантом було застосовано метод визначення митної вартості товару, що імпортується,  за ціною договору (контракту).
Згідно ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, до яких зокрема, віднесені витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.
Згідно з ч. 1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування(ч.2 ст. 53 МК України).
Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за №1372/21684, у графі 44 митної декларації зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи. 
В підтвердження митної вартості товару  позивачем відповідно до графи 44 поданої МД було надано: пакувальний лист від 17.07.2023, рахунок-проформа від 28.06.2023 №XHUKR230604, рахунок-фактура (інвойс) від 17.07.2023 №XHUKR230604, коносамент від 30.07.2023 №GS123071838, автотранспортна накладна від 28.09.2023 б/н, декларація про походження товару від 17.07.2023 №XHUKR230604, банківський платіжний документ від 06.06.2023 №230606/000579656, рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг від 29.09.2023 №64339, рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг від 29.09.2023 №130, рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг від 07.09.2023 №862, документ (довідка) про вартість перевезення товару від 29.09.2023 №130, документ (довідка) про вартість перевезення товару від 29.09.2023 №29/09/2023FM/1, документ (довідка) про вартість перевезення товару від 07.09.2023 №398, прайс-лист виробника від 01.06.2023 б/н, доповнення до зовнішньоекономічного договору від 27.12.2022 №3, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, від 01.03.2021 №34-SB, додаткова угода №1 від 01.07.2017 до договору транспортного експедирування від 15.06.2017 №06/17-2017, договір транспортного експедирування від 15.06.2017 №06/17-2017, договір (контракт) про перевезення від 30.08.2022 №3008/22-01, договір (контракт) про перевезення від 22.08.2017 №45, копія митної декларації країни відправлення від 24.07.2023 №516620230663524851.
Таким чином, декларантом позивача було надано всі документи в підтвердження заявленої митної вартості товару, передбачені ч.2 ст. 53 МК України.
Проте митний орган, не погодившись з заявленою декларантом  митною вартістю товару, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 03.10.2023 №UA100380/2023/000258/2 за другорядним (резервним) методом відповідно до ст. 64 МК України.
Відповідно до ч.1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. 
Згідно з ч.6 ст. 54 МК митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Отже, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю та прийняти рішення про коригування митної вартості товару виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару.
Митний орган, посилаючись на те, що в поданих документах містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 03.10.2023 №UA100380/2023/000258/2.
Проте, колегія суддів вважає рішення про коригування митної вартості товарів від 03.10.2023 №UA100380/2023/000258/2 незаконним, з огляду на наступне.
Відповідно до п.п. 1,2 ч. 5 ст. 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Частиною третьою статті 53 МК встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Отже, витребування додаткових документів можливе у разі наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості.
З матеріалів справи слідує, що прийняттю оспорюваного рішення про коригування митної вартості спірного товару передувала процедура проведення консультацій з метою обгрунтування вибору методу визначення митної вартості за результатами якої декларанта позивача було зобов`язано надати додаткові документи  шляхом направлення декларанту повідомлення від 03.10.2023 року №1104557.
Згідно вказаного повідомлення митним органом у декларанта в підтвердження заявленої митної вартості товару було витребувано додаткові документи.
При цьому, колегія суддів зазначає, що витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбаченістаттею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 15 лютого 2024 року по справі № 815/5838/17.
В обгрунтування таких дій відповідач у повідомленні від 03.10.2023 року №1104661 зазначає, що подані декларантом документи для підтвердження митної вартості містять розбіжності та не містять інформації про усі складові митної вартості, а саме: 1) у інвойсі відсутня дата відвантаження товару, наявність якої передбачено п.4.1 зовнішньоекономічного договору від 01.03.2021 року № 34-SB-PR; 2) надані документи не містять відомостей щодо наявності/відсутності ліцензійних платежів за користування торгівельною маркою «Lebron», яку містять заявлені за митною декларацією товари; 3) у прайс-листі виробника від 01.06.2023 року по 30.06.2023 року № б/н зазначено ціну товару, що декларується, що по суті є комерційною пропозицією, інформація щодо інших товарів, які декларуються, відсутня, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців; 4) при заявленні декларантом митної вартості товарів на умовах поставки «FOB-Nansha» для підтвердження витрат по доставці товару не надано до митного оформлення документів, визначених законодавством України, згідно з якими між замовником та виконавцем погоджено витрати, пов`язані з транспортуванням вантажу, не надано заявки клієнта, документів від безпосереднього перевізника товару в підтвердження вартості транспортування товару; 5) копія митної декларації країни відправлення надана без урахування ст. 254 МКУ; 6) в інвойсі від 17.07.2023 року №XHUKR230604 зазначено номер контейнеру, хоча Коносамент №GS123071838 був виставлений 30.07.2023 року, тобто пізніше дати складання інвойсу.
Зазначені обставини, на думку відповідача, виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта додаткові документи та відомості.
Декларантом на запит митниці від 03.10.2023 року №1104557 додатково надано договір перевезення №65 від 25.09.2023 року, інші додаткові документи на вимогу митного органу, викладені у повідомленні, згідно направленого листа від 03.10.2023 року №03/10 декларантом не надано.
За наявності, на думку відповідача, обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, відповідачем було прийнято оспорюване рішення про коригування митної вартості товару від 03.10.2023 №UA100380/2023/000258/2 з наведених у повідомленні від 03.10.2023 року №1104661 підстав. При цьому зазначено, що для підтвердження митної вартості товару відповідно до умов наданого договору перевезення №65 від 25.09.2023 року не надано разову заявку на перевезення вантажу, акт виконаних робіт, рахунки.
Щодо посилання відповідача на відсутність у інвойсі дати відвантаження товару, наявність якої передбачено п.4.1 зовнішньоекономічного договору від 01.03.2021 року № 34-SB-PR, в якому вказано, що в інвойсі повинна обов`язково зазначатися дата відвантаження, як на підставу коригування митної вартості товару, колегія суддів зазначає, що не виконання даного пункту контракту жодним чином не впливає на складові митної вартості поставленого товару, і стосується лише виконання господарських та цивільних взаємних обов`язків сторін контракту. Крім того, дата відвантаження товару підтверджується іншіми документами (коносамент, митна декларація країни відправлення, пакувальний лист), які в своїй сукупності дають можливість визначити дату відправки товару.
Щодо посилання відповідача на відсутність у поданих документах відомостей про наявність/відсутність ліцензійних платежів за користування торгівельною маркою «Lebron», як на підставу коригування митної вартості товару, колегія суддів зазначає, що позивач є власником торгівельної марки «Lebron», про що свідчить копія свідоцтва на знак для товарів і послуг від 25.09.2018 №247619, у зв`язку з чим позивач не здійснює таких платежів.
Щодо посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що "у прайс-листі виробника з 01.06.2023 по 30.06.2023 № б/н, зазначена ціна товару, що декларується, що по суті є комерційною пропозицією, інформація щодо інших товарів, які декларуються, відсутня. Прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців", колегія суддів зазначає таке.
Каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару входять до переліку додаткових документів, визначених частиною 3 статті 53 МК України, та не є документами, визначеними ч.2 ст.53 МК України, що підтверджують митну вартість товару.
Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.
При цьому, прайс-лист є документом довільної форми й чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд; наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів) сама по собі не може свідчити про заниження митної вартості товарів.
Аналогічний за змістом висновок зазначено Верховним Судом у постанові від 08.12.2022 у справі № 420/2792/19.
У постанові від 23.10.2020 у справі № 810/690/17 Верховний Суд вказує, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лис - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс- лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.
Таким чином, наведені посилання відповідача є безпідставними.
Щодо підстави коригування митної вартості товару - ненадання всіх перевізних (транспортних) документів, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч.2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
При цьому, ч.2 ст.53 МК України не містить чіткого переліку транспортних (перевізних) документів, що надаються декларантом в підтвердження митної вартості товару.
Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» до транспортних (перевізних) документів можуть належати:
рахунок-фактура ( акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Отже, документи, про які зазначає відповідач, можуть належати до транспортних (перевізних) документів, проте ані наказ Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599, ані ч.2 ст.53 МК України не вказують саме на обов`язковість таких документів.
При цьому, заявка на здійснення послуг по доставці товарів до вказаного переліку взагалі не відноситься.
Декларантом, на підтвердження вартості перевезення товару (як складової митної вартості товару) було надано:
-довідку про транспортні витрати від 07.09.2023 №398 по морському перевезенню контейнеру MRKU3941349 від місця завантаження (на умовах FOB NANSHA) до порту вивантаження - Гданськ, Польща в сумі 40500,00 грн, коносамент від 30.07.2023 №GS123071838, рахунок на оплату від 07.09.2023 №862, договір транспортного експедирування від 15.06.2017 №06/17-2017, додаткову угоду до договору транспортного експедирування від 01.07.2017;
-довідку про транспортні витрати від 29.09.2023 №29/09/2023FM/1 по сухопутному перевезенню вантажу від місця вивантаження порт Гданськ (Польща) до міста Косаково (Польща) контейнеру MRKU3941349 в сумі 51084.50 грн, коносамент від 30.07.2023 №GS123071838, рахунок на оплату від 29.09.2023 №64339, договір про перевезення від 30.08.2022№3008/22-01 та вантажно-розвантажувальні роботи по цьому договору з контейнером MRKU3941349;
- CMR (товарно-транспортна накладна міжнародного зразка) від 28.09.2023 б/н, в якій зазначено інвойс на товар, вага товару, постачальник та отримувач товару, маршрут слідування;
- договір транспортного експедирування від 22.08.2017 №45, згідно пункту 2.2.3 якого виконавець - TOB «ІНКРІЗ» має право залучати до виконання своїх обов`язків третіх осіб;
- договір виконання транспортних послуг від 25.09.2023 №65, укладений між TOB «ІНКРІЗ» та ФОП ОСОБА_1 ; 
-довідку про транспортні витрати від 29.09.2023 №130 по сухопутному перевезенню вантажу від міста Косаково (Польща) до митного посту Ягодин (Україна) контейнеру MRKU3941349 в сумі 50000,00 грн, від митного посту Ягодин (Україна) до м. Київ транспортні витрати склали 28000,00 грн, інвойс №XHUKR230604, рахунок на оплату таких послуг від 29.09.2023 №130.
Вказані документи підтверджують вартість перевезення товару.
Відповідно до висновків Верховного Суду наведених у постанові  від 31 травня 2019 року по справі №804/16553/14 якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким    (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на  підтвердження витрат на перевезення товарів.
Отже, надані декларантом позивача документи в повній мірі підтверджували розмір понесених витрат на транспортування товару, а отже посилання відповідача з приводу неможливості перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару з наведених вище підстав є необгрунтованими.
Посилання митного органу на наявність в інвойсі від 17.07.2023 №ХНUКR230604 номеру контейнеру до дати  виставлення коносаменту №GS123071838 від 30.07.2023 року, як на підставу коригування митної вартості товару, є необґрунтованим, оскільки до дати виставлення коносаменту 30.07.2023 року постачальник при проведенні митних процедур, станом на 24.07.2023, мав інформацію про номер контейнеру, про що свідчить наявність номеру контейнеру в митній декларації постачальника від 24.07.2023 №516620230663524851.
Щодо посилання відповідача про неможливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару через надання декларантом до митниці митної декларації країни відправлення без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до вимог статті 254 МКУ колегія суддів зазначає таке.
Митна декларація країни відправлення не відноситься до переліку документів, визначених ч.2 ст. 53 МК України, які підтверджують митну вартість товару.
Відповідно до ст. 254 МКУ документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
З аналізу наведеної норми слідує, що переклад документів, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, українською мовою або офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування надається на вимогу митного органу у разі якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.
В свою чергу в митній декларації країни постачальника арабськими цифрами зазначено код товару, який відповідає Українському класифікатору товарів, кількість і вартість товару, що імпортується. Крім того, англійською мовою продубльовано отримувача товару, контракт та інші відомості. За таких умов, відсутня необхідність в перекладі МД українською мовою.
Отже, митним органом не обгрунтовано необхідність даних, що містяться у декларації країни відправлення, для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.
Таким чином, посилання відповідача про неможливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару через надання декларантом до митниці митної декларації країни відправлення без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до вимог статті 254 МКУ, є безпідставним.
Посилання відповідача про неможливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару через відсутність заявки, акту виконаних робіт, рахунків згідно договору перевезення №65 від 25.09.2023 року колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ч.2 ст.53 МК України не містить чіткого переліку транспортних (перевізних) документів, що надаються декларантом в підтвердження митної вартості товару, а надані позивачем документи в повній мірі підтверджували розмір понесених витрат на транспортування товару.
Контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на не підтвердження декларантом наданими документами митної вартості товару, осільки відповідно до п. 3.2 оплата може здійснюватись на інших умовах, про які окремо зазначається в інвойсах до кожної партії товару, а згідно з інвойсом від 02.11.2022 №XHUKR221105 умови оплати 5060 дол.США – предоплата, 20240 дол.США – після відправки, проте декларантом до митного оформлення надано банківський платіжний документ від 08.11.2022 № 221108/000558206 на суму 14971,6 дол.США із зазначенням лише зовнішньоекономічного контракту від 01.03.2021 № 34-SB-PR без посилання на інвойс, що не дає можливості ідентифікувати здійснення предоплати саме на цю партію товару колегія суддів до уваги не бере та зазначає, що поставка спірного товару відбулася на підставі інвойсу від 17.07.2023 №XHUKR230604, а не інвойсу від 02.11.2022 №XHUKR221105.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на не підтвердження декларантом наданими документами митної вартості товару, оскільки в рахунку на оплату від 29.09.2023 №130 вказано договір №45 від 22.08.2017, однак заявка не була надана до органу митного оформлення, що в свою чергу не дає змогу однозначно ідентифікувати наданий рахунок на оплату з перевезенням товару, що декларується та не дає змогу органу митного оформлення визначити вартість транспортних витрат та прив`язати договір перевезення до даної партії товару, що перевозиться колегія суддів до уваги не бере та зазначає, що рішення про коригування митної вартості з цих підстав не приймалося.
Колегія суддів зазначає, що приймаючи оспорюване рішення про коригування митної вартості товару митницею не було дотримано вимог МК України, з огляду на таке.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 року за №883/21195 у графі 33 рішення про коригування митної вартості зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);невірно проведений розрахунок митної вартості;невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу;надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.
Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слідує, що підставою для визначення митної вартості спірного товару за другорядним (резервним) методом відповідно до ст. 64 МК України була інформація наявна  в митному органі. На підставі  МД № 09.06.2023 №23UA408050002105U6 митну вартість спірного товару скориговано до рівня 4,64 USD/кг.
Отже, відповідачем у рішенні вказано лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості.
Проте, у рішенні про коригування митної вартості товарів відсутні відомості про будь-які характеристики товару (вартість якого відповідачем була взята для коригування митної вартості спірного товару), обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.
Митний орган, визначаючи митну вартість оцінюваного товару із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу), не зазначив у рішенні про коригування митної вартості товару докладної інформації, яка використовувалася митним органом при її визначенні.
Отже, колегія суддів зазначає, що у рішенні про коригування митної вартості товару відсутні усі відомості про конкретні факти чи обставини, встановлені під час митного оформлення, оцінивши які в сукупності митниця прийняла рішення про неможливість застосування першого методу для визначення митної вартості імпортованого позивачем товару.
Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості спірного товару прийнято з порушенням митного законодавства.
За таких обставин, рішення про коригування митної вартості товару за змістом є незаконним.
Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Між тим, відповідачем не виконано обов`язок покладений приписами вказаної статті та не доведено правомірності оспорюваного рішення про коригування митної вартості товарів.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.
Згідно з положеннями ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 23.04.2024 по справі № 480/12031/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	С.П. Жигилій    Л.В. Любчич