П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
17 березня 2025 року                                                                                      м. Київ
 
Справа №375/812/24
Апеляційне провадження №33/824/880/2025
 
Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Цюрпіти Д.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року за матеріалами, які надійшли від командира батальону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП Київській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
 
В С Т А Н О В И В
 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №563641 від 01 червня 2024 року, 31 травня 2024 року о 23 год. 54 хв в Київській області, Білоцерківському районі с Рокитне, по вул. Ігоря Зінича, буд. 6 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 ARLM-0346 результат огляду 1,52 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.
Постанова суду мотивована тим, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
 
Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 , ним подана апеляційна скарга, та заява про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Заява мотивована тим, що оскаржувана постанова винесена без участі ОСОБА_3 та його захисника, про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише 13 грудня 2024 року, у зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга мотивована тим, що факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом не доведений та не підтверджується жодними доказами. 
Працівниками поліції не було здійснено огляд ОСОБА_3 для виявлення ознак алкогольного сп`яніння, а тому не зрозуміло як поліцейський міг виявити у нього ознаки алкогольного сп`яніння. Вважає, що за таких обставин, у поліцейських не було права вимагати від нього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Зазначає, що після огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, працівники поліції не з`ясували його ставлення до результатів огляду, та не запропонували пройти огляд у медичному закладі , а одразу розпочали складання протоколу. Також вказує, що після огляду на місці зупинки та під час складання адміністративних матеріалів він повідомив, що хотів би пройти огляд в медичній установі, однак поліцейськими було відмовлено.
За таких обставин, вважає, що в матеріалах справи відсутні будь які допустимі докази наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного, просить постанову суду першої інстанції.
 
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення, причини неявки суду не повідомив.
Від захисника ОСОБА_3 - адвоката Гордієнка П.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням його на лікуванні. Суд апеляційної інстанції відхиляє вказане клопотання, оскільки з матеріалів справи вбачається, що судове засідання з розгляду вказаної справи призначалось судом двічі, і кожного разу від захисника Гордієнка П.В. до суду апеляційної інстанції надходили клопотання про відкладення розгляду справи. Так,  Гордієнко П.В. подав клопотання про відкладення розгляду справи призначеної на 10 лютого 2025 року  у зв`язку із його зайнятістю в цей час в іншому судовому засіданні. Судом апеляційної інстанції було задоволено клопотання захисника та відкладено розгляд справи на іншу дату. 17 березня 2025 року від захисника Гордієнка П.В. знову надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням його на лікуванні, однак підстави наведені в ньому не підтвердженні жодними доказами. За таких обставин, та враховуючи строки розгляду справи встановлені КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити в задоволенні вказаного клопотання та розглядати справу за відсутності ОСОБА_3 - адвоката Гордієнка П.В. та його захисника.  
 
Беручи до уваги ту обставину, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.
 
Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності вручається не пізніше, як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Перевіряючи доводи ОСОБА_3 наведені в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Так, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувся за відсутності особи правопорушника. ОСОБА_3 вказує на те, що оскаржувану постанову він отримав засобами поштового зв`язку  13 грудня 2024 року, що підтверджується доказами долученими ним до заяви. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 подав до суду першої інстанції 23 грудня 2024 року /а.с.35-49/.
Беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції з метою додержання права на доступ до правосуддя, вважає за доцільне задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження.
 
Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності апеляційний суд виходить з такого.
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно із ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Відповідальність за правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.9 а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно п. 2,3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Розділу І Інструкції).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Розділу І Інструкції).
Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.
Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (п.10 Розділ 2 Інструкції).
 
Судом встановлено, що 31 травня 2024 року о 23 год. 54 хв в Київській області, Білоцерківському районі с Рокитне, по вул. Ігоря Зінича, буд. 6 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 ARLM-0346 результат огляду 1,52 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами, а саме: 
даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №563641 від 01 червня 2024 року. До протоколу долучено: рапорт, акт огляду, направлення, чек з приладу «Drager Alkotest 7510», відео з БК 476472,476002, 476084 /а.с. 1/;
роздруківкою з технічного пристрою «Drager Alcotest 7510», тест №1234, з якої вбачається, що ОСОБА_3 пройшов тест 01 червня 2024 року  о 00.32 год за допомогою технічного пристрою «Drager Alcotest 7510» з результатом - 1.52 проміле. Роздруківка з технічного пристрою «Drager Alcotest 7510» містить відмітку, що ОСОБА_3 від підпису відмовися /а.с.4/;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_3 пройшов огляд з використанням приладу «Alcotest Drager №7510», результат огляду позитивний - 1.52 проміле /а.с.6/;
направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_3    з метою виявлення стану сп'яніння до закладу охорони здоров`я від 01 червня 2024 року /а.с. 3/;
 постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2286019 від 01 червня 2024 року, згідно якої водій «VOLKSWAGEN PASSAT» з державним номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «в`їзд заборонено», чим порушив п.8.4 ПДР, зо що відповідальність передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП /а.с. 7/.
актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу /а.с. 8/;
рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальону №2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП Київській області Москаленка Ю. від 01 червня  2024 року /а.с. 9/;
відеозаписом з БК 476472,476002, 476084, який був переглянутий апеляційним судом, та на якому зображенні події зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, відео починається з того, що ОСОБА_3 сидить в автомобілі на місці водія та поліцейські оголошують йому причину зупинки, а саме не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 «в`їзд заборонено». В ході спілкування поліцейських і ОСОБА_3 до них підійшов чоловік, який перед цим вийшов з автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н.з. НОМЕР_1 , з пасажирського місця біля водія, та зазначив, що вони приїхали заправитись, і почав вести діалог з поліцейськими з приводу вимог дорожнього знаку 3.21 «в`їзд заборонено». Пізніше в ході спілкування з ОСОБА_3 поліцейський запитав останнього чи не вживав він алкоголь, оскільки в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка яка не відповідає обстановці та запропонував останньому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, або на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», або в медичній установі у лікаря-нарколога. ОСОБА_3 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», результат огляду 1.52 проміле, і ОСОБА_3 заперечень щодо результатів огляду не висловив та не заперечив. Після цього працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали, і під час ознайомлення ОСОБА_3 з вказаними матеріалами, останній почав зазначати, що хоче поїхати до медичної установи для проходження огляду, на що поліцейськими було зазначено, що вони вже склали протокол та адміністративні матеріали /а.с.10/.
За наведених обставин, висновок викладений у постанові Рокитнянського районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року про доведеність вини ОСОБА_3 у вчинені правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджений вказаними вище доказами.
В доводах апеляційної скарги ОСОБА_3 вказує на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування ним транспортним засобом. Суд апеляційної інстанції відхиляє вказані доводи, оскільки факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2286019 від 01 червня 2024 року, згідно якої водій «VOLKSWAGEN PASSAT» з державним номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «в`їзд заборонено», чим порушив п.8.4 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП. ОСОБА_3 вказану постанову не оскаржив у передбаченому законом порядку, оскільки такі відомості відсутні в матеріалах справи, що вказує на те, що він погодився з порушенням ним п.8.4 ПДР.  Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 сидить в автомобілі на місці водія за кермом, а чоловік, який сидів поруч з ним на пасажирському сидінні в ході спілкування з поліцейськими вказав на те, що вони приїхали заправитись.  
За таких обставин посилання ОСОБА_3 на те, що він не керував транспортним засобом, є безпідставними, та спростовуються матеріалами справи, та є такими, що спрямовані на уникнення ОСОБА_3 відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення.
Посилання ОСОБА_3 на те, що працівниками поліції не було здійснено його огляд для виявлення ознак алкогольного сп`яніння, а тому вимога поліцейського про проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, є незаконною, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, виходячи з такого.
Згідно п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Відповідно до положень п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Отже, з наведених вище норм вбачається, що водій, відносно якого у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
В даному випадку, в працівників поліції були підстави вважати, що ОСОБА_3 перебуває у стані сп`яніння, оскільки останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, які були працівниками поліції озвучені ОСОБА_3 , зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, та поведінка, яка не відповідає обстановці, а тому останній виконуючи п. 2.5 ПДР України повинен був на вимогу поліцейських пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що після огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, працівники поліції не з`ясували його ставлення до результатів огляду, та не запропонували пройти огляд у медичному закладі, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки вказані твердження спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_3 після проведення огляду на «Drager Alcotest 7510» жодних заперечень чи незгоди з результатом огляду 1.52 проміле не висловив, а тому у поліцейських були відсутні підстави для направлення його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вже після складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та під час ознайомлення з ним ОСОБА_3 , останній почав вказувати на те, що він хоче пройти огляд в медичній установі. Однак вказане вже було зазначено після того як працівник поліції провів усі процесуальні дії і склав протокол про адміністративне правопорушення, і дав цей протокол останньому для ознайомлення.
Тобто, оскільки ОСОБА_3 одразу після проходження огляду погодився з результатом огляду та не повідомляв працівників поліції про категоричну незгоду з результатами огляду під час того, як працівниками поліції складався протокол про адміністративне правопорушення, то у поліцейських були відсутні підстави для направлення його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_3 та були підставою для її скасування або зміни, скаржником не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. А отже відсутні підстави для закриття провадження у справі, як на тому вказано в апеляційній скарзі.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.
За таких обставин доводи апеляційної скарги є безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,
 
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                                     Соколова В.В.