П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  278/5115/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мокрецький В.І.   
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
07 травня 2025 року                                                                                           м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Капустинського М.М.  Шидловського В.Б. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Пращерук М. О., 
представника відповідача: Ковальчука Д.О.       

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції м.Київ на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 взводу 1 роти УПП батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області капрал поліції Омельченка Олексія Васильовича про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Житомирського районного суду Житомирської області з позовом про скасування постанови серії ЕНА №2999727 від 07.09.2024 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, якою на неї накладено штраф у розмірі 20400 грн та зобов`язаня відповідача повернути посвідчення водія.
Зі змістуоскаржуваної постанови встановлено, що 07.09.2024 о 12 годині 36 хвилин на 19 км дороги М 06 «Київ-Чоп» м. Київ, вона, будучи позбавлена права керувати транспортними засобами Корольовським райсудом м. Житомира від 08.07.2024, керувала автомобілем «Infiniti» д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушила п. 2.1 а) ПДР.
Позивачка вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню з тих підстав, що на момент її зупинки співробітниками поліції постанова Корольовського районного суду м. Житомира від 08.07.2024 не набрала законної сили, бо була оскаржена нею в апеляційному суді і судовий розгляд було призначено на 10 годину 30 хвилин 20.11.2024, у зв`язку з цим вважає, що не порушувала п. 2.1 а) ПДР, а відтак в інспектора Омельченка О.В. не було підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення вказаного пункту ПДР та винесення оскаржуваної постави. Окрім цього іншим інспектором В. Шепетчуком у неї було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на її дошлюбне прізвище ОСОБА_2 . Вважає оскаржувану постанову незаконною, а дії поліцейських протиправними.
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Постанову серії ЕНА №2999727 від 07.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП скасовано.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП закрито.
У решті вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 606 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції м.Київ подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2025 року поновлено Департаменту патрульної поліції м.Київ строк на апеляційне оскарження, відкрито провадження та признячено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 07 травня 2025 року о 13:30 у залі судового засідання № 4 Сьомого апеляційного адміністративного суду.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.
01 травня 2025 року від представника позивача надійшло клопотаня про розгляд справи без участі позивача та її представника.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що постанова Корольовського районного суду м. Житомира від 08.07.2024 набрала законної сили 20.11.2024, а тому саме з цього моменту позивач вважається позбавленим права керування транспортним засобом, а не з 08.08.2024 як вважає відповідач.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачку піддано адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 20400 грн за вчинення нею правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Під час несення служби на 19 км дороги М 06 «Київ-Чоп» м. Київ інспектором поліції Омельченком О.В. 07.09.2024 о 12 годині 36 хвилин було виявлено порушення ПДР водієм ОСОБА_1 , а саме вона, будучи позбавлена права керувати транспортними засобами Корольовським райсудом м. Житомира від 08.07.2024, керувала автомобілем «Infiniti» д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушила п. 2.1 а) ПДР.
За результатами розгляду адміністративної справи, поліцейський виніс постанову серії ЕНА №2999727 за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно п. 2.1(а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, порушення вимог п. 2.1а ПДР тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.4 ст. 126 КУпАП.
Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами. 
З обставин справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач звернулась до Житомирського апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 08 липня 2024 року у справі №296/2670/24 за притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП до встановлення порушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, що підтверджується даними з ЄДРСР, а саме: постановою Житомирського апеляційного суду про повернення апеляційної скарги від 08 серпня 2024 року.
Відповідно до постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 08 липня 2024 року у справі №296/2670/24, яка залишена без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
При цьому, відповідно до ст. 317 та 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.
Судом встановлено, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Корольовського районного суду м. Житомира від 08 липня 2024 року у справі №296/2670/24 набрала законної сили 20 листопада 2024 року.
Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.
Отже, саме з 20 листопада 2024 року ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортним засобом на строк 1 рік.
Таким чином, на момент складання оскаржуваної постанови позивач не була позбавлена права керування транспортним засобом у встановленому законом порядку, тому відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого саме за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова Корольовського районного суду м. Житомира від 08 липня 2024 року у справі №296/2670/24, якою позивача позбавлено права керування транспортним засобом, на момент винесення постанови інспектором, не набрала законної сили, тому постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі – закриттю на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.  
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції м.Київ залишити без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Капустинський М.М.    Шидловський В.Б.