Постанова
Іменем України
 
30 квітня 2025 року
м. Київ
 
справа № 753/2506/23
провадження № 61-937св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача - Пророка В. В.,
суддів:          Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Сердюка В. В.
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
 
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу в фактичних шлюбних відносинах, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності,
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року постановлену колегією суддів у складі Верланова С. М., Невідомої Т. О., Нежури В. А.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст вимог учасників справи
1.        У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просила: встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю, як дружини та чоловіка, без реєстрації шлюбу за період часу, починаючи з 01 січня 2004 року до 28 листопада 2009 року; визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; визнати право власності за  ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .
2.        Позов мотивований тим, що з липня 2003 року позивач та ОСОБА_3 почали проживати разом однією сім`єю, як дружина та чоловік, без реєстрації шлюбу у фактичних шлюбних відносинах за адресою місця реєстрації позивача, а саме: АДРЕСА_2 . 28 листопада 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, під час якого у них народилася спільна дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після закінчення ремонту у спільній квартирі за вказаною адресою, а саме 10 липня 2010 року, позивач, ОСОБА_3 та їх спільна дочка переїхали туди проживати. Влітку 2021 року позивач та ОСОБА_3 захворіли важким респіраторним захворюванням «коронавірус COVID -19», внаслідок якого останній ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. 30 серпня 2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шершун Н. К. з заявою про прийняття спадщини, після чого приватним нотаріусом було заведено спадкову справу № 8/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . В подальшому до вказаного нотаріуса звернулася також дочка ОСОБА_3 від першого шлюбу, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Враховуючи те, що квартира АДРЕСА_1 була придбана за спільні кошти позивача та  ОСОБА_3 під час їх спільного проживання однією сім`єю, як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу, позивач вважає, що 1/2 частина вказаної квартири належить їй, а відтак спадковим майном не вважається, у зв`язку із чим вона звернулася з даним позовом до суду. 
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
3.        Рішенням від 29 червня 2023 року Дарницький районний суд міста Києва у задоволенні позову відмовив.
4.        Суд першої інстанції мотивував своє судове рішення тим, що позивач не довела факту її проживання разом з ОСОБА_3 однією сім`єю, як дружини та чоловіка, без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 року до 28 листопада 2009 року, а також не довела факту придбання квартири АДРЕСА_1 , за їхні спільні кошти. Відтак суд не знайшов правових підстав для задоволення інших позовних вимог, які є похідними, таких як: визнання квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; визнання права власності за  ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .
5.        07 липня 2023 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діяв адвокат Бондарчук І.О., звернулася до суду із заявою, в якій просила ухвалити додаткове рішення у даній справі, згідно з яким стягнути з позивача ОСОБА_1 на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.
6.        Ухвалою від 20 липня 2023 року Дарницький районний суду міста Києва відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2 ,в інтересах якої діяв адвокат Бондарчук І. О., про ухвалення додаткового рішення.
7.        Постановою від 30 травня 2024 року Київський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 . Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 20 липня 2023 року залишив без змін.
8.        Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що сторона відповідача не надала суду акта про обсяг наданої адвокатом правової допомоги і її вартість, а також відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), що унеможливлює встановлення обсягу наданих адвокатом послуг та їх вартості, які мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони із застосуванням принципу співмірності, передбаченого частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
9.        30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року, подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, в якій заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
10.    Ухвалою від 09 листопада 2023 року Київський апеляційний суд визнав неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху, надав строк для усунення недоліків. Зокрема, у цій ухвалі апеляційний суд послався на постанови Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі № 761/42977/19 та від 26 жовтня 2022 року у справі № 761/877/20, у яких зроблено висновок про те, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом; це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них; а також на постанову Верховного Суду від 13 листопада 2022 року у справі № 761/14537/15, де містяться висновки, що направлення судом судової повістки на електронну адресу особи, яку вона зазначила та якою користувалася (надсилання з неї заяв), є підтвердженням належного виконання судом свого обов`язку стосовно повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.
11.    Ухвалою від 28 листопада 2023 року Київський апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року у цій справі.
12.    Апеляційний суд вважав, що відповідач не обґрунтувала належним чином підстави пропуску строку на подачу апеляційної скарги. На виконання вимог ухвали апеляційного суду ОСОБА_1 подала заяву, яка за змістом не є заявою про усунення недоліків апеляційної скарги у розумінні статей 185, 357 ЦПК України, а лише зводиться до її незгоди з ухвалою судді Київського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху.
13.    На переконання апеляційного суду, якщо суд комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, то останній діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або, принаймні, повинна була дізнатися про повідомлення.
Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, які стосуються касаційного перегляду оскаржуваної ухвали апеляційного суду
14.    Копія рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року судом першої інстанції була доставлено 25 вересня 2023 року на електронну адресу  ОСОБА_1 (      ІНФОРМАЦІЯ_4 ).
15.    Вказану електронну адресу ОСОБА_1 зазначила у позові та інших заявах, поданих до суду першої інстанції, а також її зазначила в апеляційній скарзі, поданій до Київського апеляційного суду.
16.    Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подала 30 жовтня 2023 року. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
17.    У січні 2024 року ОСОБА_1  засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року, у якій просила скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Рух справи в суді касаційної інстанції 
18.    17 січня 2024 року справа розподілена колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ситнік О. М.
19.    На підставі розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 24 січня 2024 року призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями на підставі повідомлення судді Пророка В. В.
20.    Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 січня 2024 року суддею-доповідачем для розгляду справи № 753/2506/23 визначений Пророк В. В. , судді, які входять до складу колегії: Петров Є. В., Ситнік О. М.
21.    Ухвалою від 29 січня 2024 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою та витребував справу з суду першої інстанції.
22.    14 серпня 2024 року справа № 753/2506/23 надійшла до Верховного Суду.
23.    На підставі розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2024 року призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями на підставі службової записки судді Пророка В. В.
24.    Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 вересня 2024 року суддею-доповідачем, для розгляду справи № 753/2506/23, визначений Пророк В. В., судді, які входять до складу колегії: Литвиненко І. В., Петров Є. В.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
25.    Обґрунтовуючи порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, заявник вказує на те, що суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, позбавив заявника конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення з формальних підстав. Суд не взяв до уваги доводи заявника щодо того, що електронна адреса, на яку направлялося рішення суду, не зареєстрована. Заявник подавала процесуальні документи та отримувала їх як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді в паперовій формі через канцелярію або за допомогою поштового зв`язку.
26.    Судове рішення апеляційного суду не відповідає пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року в світлі практики ЄСПЛ щодо апеляційного перегляду судових рішень.
27.    Крім цього на думку заявника судом апеляційної інстанції прийняте оскаржуване судове рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 279/5407/20, від 21 липня 2022 року у справі № 759/14855/18, від 23 серпня 2022 року у справі № 560/9388/21, від 14 вересня 2022 року у справі № 522/5675/18, від 05 жовтня 2022 року у справі № 757/34078/14, від 08 лютого 2023 року у справі № 199/1861/20.
28.    Верховний Суд не бере до уваги ті доводи, які не стосуються касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення, у тому числі у межах вимог, встановлених статтею 400 ЦПК України.
Позиція інших учасників справи
29.    У березні 2024 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Бондарчук І. О., за допомогою підсистеми «Електронний суд» подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року.
30.    Відзив мотивований тим, що касаційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою, а оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
(1)     Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
31.    Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до статті 6 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
32.    Згідно з частиною першою статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи.
33.    Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
34.    Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
35.    Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
36.    Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
37.    Згідно з частинами третьою та четвертою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
38.    Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.
39.    Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).
40.    Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходив з того, що наведені заявником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки рішення суду першої інстанції було надіслано на електронну адресу  ОСОБА_1 , зазначену нею у позові та в інших заявах, і отримане 25 вересня 2023 року, що підтверджується довідкою суду про доставку електронного листа. 
41.    Проте колегія суддів вважає такі висновки суду апеляційної інстанції передчасними.
42.    Відповідно до частин першої та п`ятої статті 14 ЦПК України (у редакції, чинній на час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження) у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система (далі - ЄСІТС).
43.    Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
44.    Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 272 ЦПК України (у редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції) учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
45.    Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
46.    Згідно з частиною одинадцятою статті 272 ЦПК України (у редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції) у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
47.    07 серпня 2021 року Вища рада правосуддя рішенням № 1845/0/15-21 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
48.    У газеті «Голос України» від 04 вересня 2021 року № 168 (7668) Вища рада правосуддя опублікувала оголошення про початок функціонування трьох таких підсистем (модулів) ЄСІТС: «Електронний кабінет»; «Електронний суд»; підсистема відеоконференцзв`язку.
49.    У пункті 110 розділу V «Перехідні положення» Положення про ЄСІТС визначено, що підсистеми (модулі) ЄСІТС, зазначені в розділі III цього Положення, починають функціонувати через 30 днів із дня опублікування Вищою радою правосуддя в газеті «Голос України» та на вебпорталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля).
50.    05 жовтня 2021 року є датою початку функціонування підсистем (модулів) ЄСІТС: «Електронний кабінет», «Електронний Суд», підсистема відеоконференцзв`язку.
51.    Відповідно до пункту 3 розділу І Положення про ЄСІТС (далі - у редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції) єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) - сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та цим Положенням процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, включаючи документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксування судового процесу та участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизацію процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ЄСІТС.
52.    Згідно з підпунктом 5.8 пункту 5 розділу І Положення про ЄСІТС офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України.
53.    Відповідно до пункту 8 Положення про ЄСІТС підсистема «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (https://cabinet.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав. Доступ користувачів до підсистем (модулів) ЄСІТС, окрім Електронного кабінету, також може забезпечуватися за допомогою сервісу обміну даними між відповідними підсистемами (модулями) ЄСІТС та іншими інформаційними системами.
54.    Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС у добровільному порядку (пункт 10 Положення про ЄСІТС).
55.    Аналогічні норми містяться у частині шостій статті 14 ЦПК України (у редакції, чинній на час ухвалення заочного рішення судом першої інстанції).
56.    Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
57.    Підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи (пункт 24 Положення про ЄСІТС).
58.    Абзацами другим та п`ятим пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС (у редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції) передбачено, що до Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі ? АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).
59.    Особам, які не мають зареєстрованих «Електронних кабінетів», документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.
60.    Отже, процесуальним законодавством, чинним на час ухвалення рішення судом першої інстанції, передбачено два способи надсилання судового рішення - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через Електронний кабінет, у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.
61.    Вимога про надіслання судового рішення через підсистеми ЄСІТС є обов`язковою для осіб, визначених пунктом 10 Положення про ЄСІТС, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС.
62.    Надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України (у редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції). У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим.
63.    Надсилання відповідних процесуальних документів на електронну адресу сторони у справі, вказану в документах, що подавались до суду, не заборонено, однак такі дії не можуть замінити належне надсилання учаснику судового рішення у порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України (у редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції).
64.    Фізична чи юридична особа (за винятком передбачених пунктом 10 Положення про ЄСІТС осіб) при зверненні до суду має чітко розуміти, що особа, які не мають зареєстрованих Електронних кабінетів, - отримають судове рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення. В такому випадку надіслання особі, яка не має офіційної електронної адреси та не зареєстрована у підсистемі «Електронний суд», рішення суду на електронну адресу, яку особа зазначила у позовній заяві (скарзі), не є належним врученням судового рішення у розумінні статті 272 ЦПК України (у редакції, чинній на час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження).
65.    Відповідно до процесуального закону надіслання судового рішення на електронну пошту за адресою, зазначеною заявником в його процесуальних заявах, поданих до суду (позовна заява, апеляційна та/або касаційна скарга, заяви/клопотання), в яких міститься прохання про надіслання копій процесуальних документів на електронну пошту, яка не є офіційною, не може вважатися належним врученням та підтверджувати день вручення.
66.    Якщо суд надіслав рішення на електронну адресу, яку зазначив учасник справи, це можна вважати додатковим засобом інформування учасника справи, який посилює реалізацію гарантії учасника бути обізнаним про свою справу. Однак це не звільняє суд від обов`язку надіслати учаснику справи повне рішення у спосіб, встановлений процесуальним законом.
67.    Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2024 року у справі № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23).
68.    Справу, яка переглядається, суди розглядали за матеріалами в паперовій формі.
69.    Копію рішення суду від 29 червня 2023 року суд першої інстанції надіслав лише на зазначену ОСОБА_1 в позові електронну пошту:  ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується довідкою про доставку електронного листа 25 вересня 2023 року.
70.    Матеріали справи не містять відомостей про те, що ця електронна адреса є офіційною електронною адресою позивача, тому довідка про доставку електронного листа не може вважатися належним доказом вручення йому судового рішення.
71.    Доказів реєстрації ОСОБА_1 у підсистемі «Електронний суд» матеріали справи також не містять.
72.    З огляду на викладене у цій справі суд першої інстанції був зобов`язаний надіслати ОСОБА_1 рішення у паперовій формі рекомендованим листом, а наявна у матеріалах справи довідка про доставку електронного листа до електронної скриньки у розумінні статті 272 ЦПК України (у редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції) не свідчить про належне вручення копії рішення суду ОСОБА_1 та за встановлених у цій справі обставин не могла використовуватись апеляційним судом як підтвердження відправлення стороні копії рішення суду на офіційну електронну адресу.
73.    При цьому апеляційним судом не враховано, що матеріали справи містять розписку представника ОСОБА_1 - адвоката Слободяна В. І. про отримання копії рішення суду першої інстанції 29 вересня 2023 року, а апеляційна скарга на вказане судове рішення була подана 30 жовтня 2023 року (понеділок).
74.    Згідно з частиною третьою статті 124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
75.    Враховуючи викладене, ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження не може вважатися законною та обґрунтованою.
(2) Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
(2.1) Щодо суті касаційної скарги
76.    Частиною третьою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
77.    Частиною шостою статті 411 ЦПК України встановлено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
78.    Оскільки порушення апеляційним судом норм процесуального права призвело до ухвалення незаконного судового рішення, оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідно до статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (вирішення питання про відкриття апеляційного провадження).
(2.2) Розподіл судових витрат
79.    Статтею 416 ЦПК України передбачено, що постанова суду касаційної інстанції складається, в тому числі, із розподілу судових витрат.
80.    Оскільки розгляд справи не закінчено, то питання про розподіл судових витрат не вирішується.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.        Задовольнити касаційну скаргу  ОСОБА_1 .
2.        Ухвалу Київського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                         /підпис/                                                       В. В. Пророк
 
                                                           /підпис/                                                       А. І. Грушицький
 
                                                           /підпис/                                                       І. В. Литвиненко 
 
                                                           /підпис/                                                       Є. В. Петров
 
                                                           /підпис/                                                       В. В. Сердюк