П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/22280/24	
Перша інстанція: суддя Андрухів В.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Єщенка О.В.,
          Турецької І.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 7 січня 2025р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:
У липні 2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ВЧ НОМЕР_1 , у якому просив:
- визнати протиправною (незаконною) бездіяльність уповноважених осіб ВЧ НОМЕР_1 щодо невидачі Довідки про обставини травми (порання, каліцтва, контузії) Додаток 5.
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 . Довідку про обставини травми (поранення, каліцтва, контузії) Додаток 5 з формулюванням: “ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини”.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.04.2022р. наказом головнокомандувача ЗСУ №410 він був призначений на військову службу в ЗСУ – НОМЕР_2 ОМБР (в/ч НОМЕР_1 ).
Позивач вказав, що 17.05.2022р. під час ракетного обстрілу по АДРЕСА_1 приблизно о 04:30 - 05:00 ранку він отримав удар уламком стіни по верхній частині стопи правої нижньої кінцівки. Утворився набряк. При цьому, в нього була підвищена температура тіла. Приблизно о 06:00 позивач звернувся до ротного медика та був направлений евакуаційним автобусом до Чернігівського військового шпиталю в/ч НОМЕР_3 .
1.06.2022р. позивач був виписаний зі шпиталю ВЧ НОМЕР_3 та направлений до своєї ВЧ НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби.
12.06.2022р. у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, а саме: збільшився набряк правої стопи, позивач звернувся до штатного лікаря, який на машині швидкої допомоги доставив його до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ВЧ НОМЕР_4 ). Позивачу був поставлений уточнений діагноз хвороби стопи правої нижньої кінцівки. Постановою ВЛК позивач був визнаний обмежено придатним до військової служби.
25.07.2022р. позивач звернувся до військового шпиталю ВЧ НОМЕР_5 у зв`язку з погіршенням стану стопи правої кінцівки. Був направлений на проходження рентгену та комп`ютерної томографії для уточнення попереднього діагнозу та подальшого лікування. За результатами проведення комп`ютерної томографії з`ясувалося, що в позивача був застарілий вивих 1,2,3,4 плюсневих костей стопи правої кінцівки, який не було виявлено попередніми дослідженнями.
З 1.03.2024р. по 4.04.2024р. позивач проходив ВЛК у в/ч НОМЕР_5 . Під час проходження ВЛК від позивача витребували надати до комісії Довідку про обставини травми (поранення, контузії).
30.04.2024р. позивач звернувся до відповідача із рапортом про видачу йому довідки про обставини травми/поранення.
9.06.2024р. позивач отримав відповідь №5646 від 8.06.2024р., в якій зазначено, що підстави видачі йому Довідки про обставини травми (каліцтва, поранення, контузії) відсутні.
Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 7 січня 2025р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти по справі нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційні скарги можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарг без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що з наданих позивачем документів не вбачається, щоб позивачем заявлялося на будь-якій стадії його хвороби з травня 2022 року по березень 2024 року та під час кількаразових проходжень ВЛК про факт отримання ним травми під час ракетного обстрілу 17.05.2022р.. Будь-яких доказів травмування 17.05.2022р. позивачем до суду не надано, жодних конкретних обставин травмування з посиланням на очевидців отримання позивачем травми не наведено.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що згідно із наказом головнокомандувача ЗСУ №410 від 12.04.2022р. ОСОБА_1 був призначений командиром евакуаційного взводу евакуаційної роти ремонтно-відновлювального батальйону НОМЕР_2 окремої механізованої бригади сухопутних військ ЗСУ (ВЧ НОМЕР_1 ) (а.с.10).
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.04.2022р. №4, позивача зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, позивач вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків (а.с.62).
Згідно із Довідкою ВЛК №107 від 23.06.2022р., виданої ВЧ НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ), лейтенант (резерв.) ОСОБА_1 , 1964р.н., в/ч НОМЕР_1 , призваний у ЗС у березні 2022 року, командир взводу, діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після загострення хронічної посттромбофлеботичної хвороби вен правої нижньої кінцівки, стадія часткової реконвалізації, змішана форма, лікованої консервативно. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Відповідно до постанови ВЛК: визнаний обмежено придатним до військової служби, притипоказана служба у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах (а.с.16).
Згідно із Довідки ВЛК №998 від 11.10.2022 року, виданої ВЧ НОМЕР_5 ( АДРЕСА_2 ), проведено медичний огляд позивача 11.10.2022р.. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Цукровий діабет ІІ тип, середньої важкості, стадія субкомпенсації. Синдром діабетичної стопи, невроішемічна форма. Діабетична остеоартропатія правої стопи (стопа Шарко). Посттромботична хвороба правої нижньої кінцівки, набрякова форма, стадія повної реканалізації, вторинна варикозна хвороба: варикозне розширення підшкірних вен правої нижньої кінцівки, вторинний лімфостаз правої гомілки, ХЛВН ІІІ ст. Аліментарно-конституційне ожиріння І ст. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Обмежено придатний до військової служби. Неприджатний до служби у десантно-штурмових військах, плаваскладі , в морській піході, спец.спорудах; придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах установах, організаціях, навчальних закладах (а.с.17).
Відповідно до Свідоцтва про хворобу №535 від 2.04.2024р., 29.03.2024р. ВЛК ВЧ НОМЕР_5 провела медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 , 1964 р.н. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми, поранення, контузії, каліцтва: Наслідки діабетичної ангіопатії нижніх кінцівок, ускладненої остеомієлітом кісток правої стопи, норицевої форми, сепсисом, лікованої оперативно (5.01.2024р.) у вигляді сформованої ампутаційної кукси правої нижньої кінцівки на рівні середньої третини стегна, зміцнілого післяопераційного рубця кукси правої нижньої кінцівки зі значним порушенням функції опори та ходи. Цукровий діабет ІІ типу, тяжка форма, стадія субкомпенсації. Діабетична ангіопатія судин нижніх кінцівок. Діабетична нефропатія. ОСОБА_2 . Діабетична непроліферативна ретинопатія, діабетичний макулярний набряк обох очей. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.22-23).
30.04.2024р. позивач звернувся до командира ВЧ НОМЕР_1 із рапортом про видачу йому довідки про обставини травми/поранення.
Однак, листом від 8.06.2024р. №5646 ВЧ НОМЕР_1 відмовила позивачу у видачі йому  довідки про обставини травми (каліцтва, поранення, контузії). У листі вказано, що у ВЧ НОМЕР_1 відсутні дані щодо отримання травми (каліцтва, поранення, контузії) під час ракетного удару по ВЧ НОМЕР_1 17.05.2022р. лейтенантом ОСОБА_1 .. У листі вказано, що з медичних документів, долучених позивачем до скарги вбачається, що лейтенант ОСОБА_1 17.05.2022р. був госпіталізований до ВЧ НОМЕР_3 з діагнозом “Основне захворювання: негоспітальна пневмонія в середній долі S5 та нижній S10 правої легені. Супутні захворювання: цукровий діабет 2 тип середньої тяжкості, субкомпенсований, атеросклеротичний кардіосклероз, ожиріння І ст., аліментарно-конституційного генезу, варикозна хвороба правої нижньої кінцівки з клапанною недостатністю, лімфостаз. З огляду на викладене ВЧ НОМЕР_1 зазначила про відсутність підстав для видачі позивачу довідки про обставини отримання травми (каліцтва, поранення, контузії) (а.с.21)
Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність дій військової частини у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992р. (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання, а саме межі реалізації військовослужбовцями своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, а також відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.
При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затв. Законом України «Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» №548-XIV від 24.03.1999р..
Статтею 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст.ст.18-19 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці перебувають під захистом держави і мають усю повноту прав і свобод, закріплених Конституцією України.
Держава гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей соціальний і правовий захист відповідно до законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Статтею 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі – Статут) визначено, зобов`язання командира (начальника), зокрема до обов`язків командира входить обов`язок, щодо необхідності знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями; організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту; під час вирішення питань, пов`язаних з трудовою діяльністю працівників, суворо додержуватися законодавства про працю.
Відповідно до ч.2 ст.260 Статуту у разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається протягом п`яти днів та у такий самий строк направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту визначає Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затв. наказом Міністерства оборони України №332 від 27.10.2021р. (далі - Інструкція №332).
За приписами п.1 розділу І Інструкції №332 ця Інструкція визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту (далі - військові частини).
Згідно з п.3 розділу І Інструкції № 332 ця Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.
Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців внаслідок бойових уражень або дій з боку противника є бойовими людськими втратами і обліку як нещасні випадки не підлягають.
Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, але не пов`язані з бойовими ураженнями або діями з боку противника, розслідуються згідно з вимогами цієї Інструкції.
Відповідно до п.1 розділу V Інструкції №332 у разі настання нещасних випадків, зазначених у пункті 1 розділу II та пункті 1 розділу III цієї Інструкції, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, свідок або військовослужбовець, який виявив нещасний випадок, повинен негайно надати потерпілому військовослужбовцю домедичну допомогу, а за можливості - екстрену медичну допомогу і за потреби вжити всіх можливих заходів щодо евакуації потерпілого військовослужбовця до військового або найближчого закладу охорони здоров`я та повідомити найближчого за місцезнаходженням старшого командира (начальника), у безпосередньому або в прямому підпорядкуванні якого на час настання нещасного випадку перебував потерпілий військовослужбовець.
Командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, першочергово зобов`язаний:
- негайно після прибуття на місце нещасного випадку організувати надання потерпілому військовослужбовцю домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги та за потреби - його евакуацію до закладу охорони здоров`я у разі, якщо ці заходи не були здійснені свідком нещасного випадку або військовослужбовцем, який його виявив;
- оглянути та обстежити місце нещасного випадку, за наявності необхідних засобів здійснити його фото- або відеофіксацію;
- опитати прямих та опосередкованих свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб, отримати від них письмові пояснення;
- скласти ескіз або схему місця, де стався нещасний випадок;
- отримати за можливості письмові пояснення військовослужбовців, витяги з наказів або їх копії та інші документи, що підтверджують виконання потерпілим військовослужбовцем під час настання нещасного випадку обов`язків військової служби (п.2 розділу V Інструкції №332)
Згідно з п.3 розділу V Інструкції №332 командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, після вжиття ним першочергових заходів, зазначених у пункті 2 цього розділу, складає, особисто підписує рапорт та за можливості негайно надсилає (надає) його разом з зібраними ним безпосередньо на місці нещасного випадку матеріалами (пояснення, ескізи, схеми та інші документи) командиру військової частини, у складі якої на дату настання нещасного випадку проходив службу потерпілий військовослужбовець.
У рапорті зазначаються: дата і час настання нещасного випадку; стислий опис та характеристика місця нещасного випадку; відомості про потерпілого військовослужбовця: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), число, місяць та рік народження; стислий опис обставин та ймовірних причин нещасного випадку; вид, характер та локалізація травми або поранення, що отримав потерпілий від нещасного випадку військовослужбовець; відомості про свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; інформація про обсяг домедичної допомоги або невідкладної (екстреної) медичної допомоги, наданої безпосередньо на місці нещасного випадку; заклад охорони здоров`я, у який евакуйовано потерпілого військовослужбовця; час та дата складення рапорту, посада, військове звання, підпис, власне ім`я прізвище командира (начальника), який склав рапорт.
Відповідно до п.п.4, 5 розділу V Інструкції №332 командир військової частини після отримання рапорту зобов`язаний організувати проведення розслідування та його документальне оформлення згідно з вимогами цієї Інструкції.
Комісія з розслідування після розгляду та вивчення інформації, що міститься у первинному рапорті та наданих разом з ним документах, оформлює акт за формою НВ-2 та у разі, якщо випадок за висновком комісії визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, складає акт за формою НВ-3.
Згідно з п.18 розділу ІІ Інструкції № 332 за результатами розслідування командир військової частини видає наказ.
На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затв. наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008р..
Отже, виданню військовослужбовцю довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) передує певна процедура, визначена вказаною Інструкцією №332, та її оформлення належить до виключної компетенції спеціально уповноваженого на те органу, відповідно до висновків, зазначених в акті комісією з розслідування нещасного випадку.
Судова колегія звертає увагу, що отримання травми військовослужбовцем під час проходження військової служби є підставою для проведення у встановленому порядку розслідування, за наслідками якого складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яка надалі враховується ВЛК під час прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.
Відповідно до положень ст.14 Статуту із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатись до свого безпосереднього  начальника, а якщо він не може їх вирішити – до наступного прямого начальника.
Відповідно до положень ст.255 Статуту військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити  про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.
Відтак, з огляду на викладені норми, апеляційний суд вважає, що на військовослужбовця покладається обов`язок звернення із повідомлення до безпосереднього командира про факт травмування.
Як вбачається із матеріалів справи, що згідно із виписним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №2155 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у ВЧ НОМЕР_3 в період з 17.05.2022р. по 1.06.2022р. з таким діагнозом:
а) основне захворювання: негоспітальна пневмонія в середній долі S5 та нижній S10 правої легені, нетяжкий перебіг. ДН-0 ст;
б) ускладнення основного: (не зазначені);
в) супутні захворювання: цукровий діабет 2 тип середньої тяжкості, субкомпенсований. ІХС: атеросклеротичний кардіосклероз. СН-0 ст. Ожиріння І ст.   аліментарно-конституційного генезу. Варикозна хвороба правої нижньої кінцівки з клапанною недостатністю. Лімфостаз.
У пункті 7 зазначеного епікризу зазначені такі скарги при поступленні: на підвищення температури тіла, кашель, загальну слабкість. В анамнезі хвороби зазначено, що позивач захворів 9.05.2022р., коли з`явились вищевказані скарги, лікувався самостійно, без покращення. 11.05.2022р. госпіталізований в терапевтичне відділення в/ч НОМЕР_4 . 17.05.2022р. переведений на лікування до в/ч НОМЕР_3 з діагнозом: негоспітальна пневмонія в середній та нижній долі правої легені.
У цьому ж пункті наведені "Діагностичні обстеження", що проводилися позивачу, зокрема, УЗД вен та артерій нижніх кінцівок (19.05.22р.): Варикозна хвороба правої нижньої кінцівки. Клапанна недостатність поверхневих та перфорантних вен. Лімфостаз. Атеросклероз артерій нижніх кінцівок.
Отже, зі змісту виписного епікризу вбачається, що в період з 9.05.2022р. по 1.06.2022р. ОСОБА_1 хворів на пневмонію, з приводу чого 11.05.2022р. госпіталізований в терапевтичне відділення ВЧ НОМЕР_4 , а 17.05.2022р. переведений на лікування до ВЧ НОМЕР_3 . До цього, з 9.05.2022р. лікувався самостійно.
Згідно із етапним епікризом від 22.06.2022р., позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні ВЧ НОМЕР_4 з 12.06.2022р..
ДІАГНОЗ: Посттромбофлеботична хвороба правої нижньої кінцівки, стадія часткової реканалізації, ХВН ІІІ ст. Лімфостаз правої ступні.
Короткий анамнез: зі слів пацієнта дане захворювання розпочалось близько одного місяця тому. Самостійно не лікувався. За допомогою звернувся до приймального відділення ВЧ НОМЕР_4 , оглянутий черговим лікарем та госпіталізований у хірургічне відділення для подальшого дообстеження та лікування. Проводилось лікування по листку призначень, динамічне спостереження (а.с.13).
Зазначений етапний епікриз також не містить в анамнезі відомостей про отримання позивачем травми під час ракетного обстрілу 17.05.2022р..
Надаючи оцінку вказаним обставинам, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність у зазначених лікарських документах будь-яких відомостей або згадки про факт отримання ОСОБА_1 травми правої ступні 17.05.2022р. під час ракетного обстрілу, про який позивач зазначає у своїх доводах. Скарги на біль у правій ступні через падіння уламків стіни даний епікриз також не містить.
Згідно з п.1.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затв. наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008р. (далі - Положення №402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 21.7 Положення №402 встановлено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції №332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції №32, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Оригінали або копії довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції №332, Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції №332, надсилаються (передаються) військовою частиною (закладом, установою) до закладу охорони здоров`я в електронній або паперовій формі.
На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється не менше ніж у 2 примірниках. Один із примірників довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) подається у ВЛК з метою встановлення причинного зв`язку травми (поранення, контузії, каліцтва) з військовою службою. Примірник довідки обов`язково зберігається в особовій справі військовослужбовця.
Тобто, даним положенням передбачено видання довідок про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) Додаток 5.
Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) - це документ, в якому міститься інформація про обставини, при яких військовослужбовець отримав травму, поранення чи каліцтво. Видається за підписом командира в/ч на підставі наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
З аналізу вказаних норм, апеляційний суд дійшов висновку про те, що отримання травми військовослужбовцем під час проходження військової служби є підставою для проведення у встановленому порядку розслідування, за наслідками якого складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яка надалі враховується ВЛК під час прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.
Водночас, наявність ознак того, що нещасний випадок стався під час проходження військової служби, повинно відстежуватися у медичних документах військово-лікарської комісії.
Разом з тим, викладена у вищезазначених медичних документах інформація щодо отримання військовослужбовцем травми, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби не містить жодних згадок про обставини, які за доводами ОСОБА_1 призвели до отримання ним відповідної травми.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим рішення суду не підлягає скасуванню.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
У доводах апеляційних скарг апелянти посилаються на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скаргах доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
Отже, судова колегія вважає, що рішення суду постановлене з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 7 січня 2025р. залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.          

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                          О.В. Єщенко

                                                                                                    І.О. Турецька