ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року	Львів	Справа № 380/8908/24 пров. № А/857/20391/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року (головуючий суддя: Кравців О.Р., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Шевченківський районний суд м. Запоріжжя про визнання дії та бездіяльності протиправними, -

встановив:

ОСОБА_1 , 24.04.2024 звернулася з позовом до суду, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо не забезпечення Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 24.09.2021 по 09.10.2023, у тому числі оплачуваної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу, виходячи із базового розміру посадового окладу судді місцевого суду який становить - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року з урахуванням регіонального коефіцієнту у розмірі 1,2, доплати за вислугу років у розмірі 20 відсотків, а також доплати за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) в розмірі відповідно 15 відсотків посадового окладу судді відповідного суду;
- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо не забезпечення Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 10.10.2023 по 01.04.2024, у тому числі оплачуваної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу, виходячи із базового розміру посадового окладу судді місцевого суду який становить - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року з урахуванням регіонального коефіцієнту у розмірі 1,2, доплати за вислугу років у розмірі 30 відсотків, а також доплати за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) в розмірі відповідно 15 відсотків посадового окладу судді відповідного суду;
- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області щодо нарахування та виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 24.09.2021 по 09.10.2023, у тому числі оплачуваної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу, виходячи із базового розміру посадового окладу судді місцевого суду який становить - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року без урахування регіонального коефіцієнту у розмірі 1,2, доплати за вислугу років у розмірі 20 відсотків, а також доплати за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) в розмірі відповідно 15 відсотків посадового окладу судді відповідного суду;
- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області щодо нарахування та виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 10.10.2023 до 01.04.2024, у тому числі оплачуваної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу, виходячи із базового розміру посадового окладу судді місцевого суду який становить - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року без урахування регіонального коефіцієнту у розмірі 1,2, доплати за вислугу років у розмірі 30 відсотків, а також доплати за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) в розмірі відповідно 15 відсотків посадового окладу судді відповідного суду;
- зобов`язати Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 24.09.2021 до 09.10.2023, у тому числі оплачуваної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу, виходячи із базового розміру посадового окладу судді місцевого суду який становить - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року з урахуванням регіонального коефіцієнту у розмірі 1,2, доплати за вислугу років у розмірі 20 відсотків, а також доплати за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) в розмірі відповідно 15 відсотків посадового окладу судді відповідного суду;
- зобов`язати Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 10.10.2023 по 01.04.2024, у тому числі оплачуваної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу, виходячи із базового розміру посадового окладу судді місцевого суду який становить - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року з урахуванням регіонального коефіцієнту у розмірі 1,2, доплати за вислугу років у розмірі 30 відсотків, а також доплати за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) в розмірі відповідно 15 відсотків посадового окладу судді відповідного суду;
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області нарахувати та виплати суддівську винагороду ОСОБА_1 за період з 24.09.2021 до 31.01.2024, у тому числі оплачуваної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу, виходячи із базового розміру посадового окладу судді місцевого суду який становить - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року з урахуванням регіонального коефіцієнту у розмірі 1,2, доплати за вислугу років у розмірі 20 відсотків, а також доплати за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) в розмірі відповідно 15 відсотків посадового окладу судді відповідного суду, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті;
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області нарахувати та виплати суддівську винагороду ОСОБА_1 за період з 10.10.2023 до 01.04.2024, у тому числі оплачуваної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу, виходячи із базового розміру посадового окладу судді місцевого суду який становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року з урахуванням регіонального коефіцієнту у розмірі 1,2, доплати за вислугу років у розмірі 30 відсотків, а також доплати за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) в розмірі відповідно 15 відсотків посадового окладу суді відповідного суду, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.
Обґрунтовує позов тим, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області здійснювало нарахування та виплату суддівської винагороди за спірні періоди, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2021 в розмірі 2102,00 грн. Також, позивач зазначила, що за спірний період вона мала право для нарахування та виплати суддівської винагороди, з урахуванням регіонального коефіцієнту, доплати за вислугу років, доплати за науковий ступінь кандидата наук, оскільки не здійснювала правосуддя через обставини, що не залежать від неї особисто та не обумовлені її поведінкою, а саме через неможливість проходження процедури кваліфікаційного оцінювання призначеного рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року, з урахування ухвали від 23 липня 2024 року про виправлення описки, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області щодо нарахування та виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 24.09.2021 по 09.10.2023 без урахування доплати за вислугу років у розмірі 20 відсотків та доплати за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) в розмірі 15 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.
Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області щодо нарахування та виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 10.10.2023 по 01.04.2024 без урахування доплати за вислугу років у розмірі 30 відсотків та доплати за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) в розмірі 15 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області нарахувати та виплатити суддівську винагороду ОСОБА_1  за період з 24.09.2021 по 09.10.2023, з урахування доплати за вислугу років у розмірі 20 відсотків та доплати за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) в розмірі 15 відсотків посадового окладу судді відповідного суду
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області нарахувати та виплатити суддівську винагороду ОСОБА_1 за період з 10.10.2023 по 01.04.2024, з урахування доплати за вислугу років у розмірі 30 відсотків та доплати за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) в розмірі 15 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.
Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області щодо нарахування та виплати суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за період з 24.09.2021 по 31.01.2024, розрахованих виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 гривні.
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області нарахувати та виплатити суддівську винагороду та допомогу на оздоровлення ОСОБА_1 за період з 24.09.2021 по 31.01.2024, розрахованих виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 та на 01.01.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язано Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування в повному обсязі бюджетними асигнуваннями Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області для проведення видатків ОСОБА_1 суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за період з 24.09.2021 по 31.01.2024, розрахованих виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 та на 01.01.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що підставою для зупинення виплати доплат до посадового окладу судді ОСОБА_1 є наказ Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2021 № 8-К «Про припинення виплат щомісячних доплат судді ОСОБА_1 », який надійшов до територіального управління 14.09.2021. Зазначений наказ виданий судом на підставі часини 10 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та суддею ОСОБА_1 не оскаржувався. У резолютивній частині Рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 № 11-р/2018 викладено вичерпний перелік випадків, у яких положення частини 10 статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192-VIII), за яким «суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу», для цілей застосування окремих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Зазначений перелік не визнає неконституційними положення частини 10 статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» для випадку нездійснення суддею правосуддя у зв?язку з закінченням п?ятирічного терміну повноважень.
Крім цього зазначає, що застосування розрахункової величини – прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2102 грн, не суперечить нормам ст. 130 Конституції України, ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Позивачка, 05.10.2024 подала відзив на апеляційну скаргу в якому просила відхилити апеляційну скаргу.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі здійснюючи позивачці нарахування та виплату суддівської винагороди із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді – 2102 грн. відповідно до статті 7 Законів України «Про державний бюджет на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-IX, «Про державний бюджет на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-IX, «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-ІХ, «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-IX діяли з порушенням вимог статті 130 Конституції України та статті 135 Закону № 1402-VIII.
Крім цього дійшов висновку, що оскільки в спірний період позивачка не здійснювала правосуддя через обставини, що не залежать від неї особисто та не обумовлені її поведінкою, зокрема суддя перебувала в процедурі кваліфікаційного оцінювання, а тому має право на отримання доплат до посадового окладу в період з 24.09.2021 по 01.04.2024 за вислугу років у розмірі 20 відсотків посадового окладу (з 24.09.2021 до 09.10.2023) та 30 відсотків посадового окладу (з 10.10.2023 по 01.04.2024), доплати за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) в розмірі 15 відсотків посадового окладу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що Указом Президента України «Про призначення суддів» № 410/2016 від 24.09.2016 ОСОБА_1 призначена на посаду судді Шевченківського районного суду міста Запоріжжя строком на 5 років.
Наказом голови Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 10.10.2016 № 13-К ОСОБА_1 зараховано по переводу до складу суду та 10.06.2016 вважати такою, що приступила до роботи з посадовим окладом згідно з штатним розписом.
На підставі наказу голови Шевченківського районного суду міста Запоріжжя № 8-К від 14.09.2021 позивачу припинено нарахування і виплату щомісячних доплат, які складають суддівську винагороду та застосування регіонального коефіцієнта (1,2), як такій, повноваження якої припинені у зв`язку із закінченням п`ятирічного терміну повноважень судді відповідно до частини 10 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
У період з вересня 2021 року позивачці при обчисленні розміру посадового окладу Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області застосовано базову величину в розмірі 2102,00 грн, що не заперечується сторонами.
Відповідно до довідки Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 02.04.2024 № 08-02/270 у період з вересня 2021 року по січень 2024 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено суддівську винагороду з посадовим окладом розмірі 63060,00 грн. (базовий розмір посадового окладу із 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на відповідний рік в розмірі 2102,00 грн.).
Вважаючи дії відповідачів протиправними, позивач звернулася за захистом своїх прав до суду.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки, позивачкою не оскаржується в апеляційному порядку судове рішення суду першої інстанції, а тому предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, є законність і обґрунтованість судового рішення суду в частині позовних вимоги, які задоволені.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Щодо нарахування та виплати суддівської винагороди із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді – 2102 грн, суд апеляційної інстанціх вважає за необхідне зазначити таке.
Стаття 130 Конституції України визначає, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.
Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначено Законом України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі – Закон № 1402-VIII).
Згідно з ч. 1 ст. 135 Закону № 1402-VIII, суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами
Відповідно до ч. 2 ст. 135 Закону № 1402-VIII, суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
Базовий розмір посадового окладу судді становить:
1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;
2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;
3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (ч. 3 ст. 135 Закону № 1402-VIII).
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. Закону № 1402-VIII, до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти:
1) 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб;
2) 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб;
3) 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб.
У випадку, якщо суд розміщується в декількох населених пунктах, застосовується регіональний коефіцієнт за місцезнаходженням органу, який провів державну реєстрацію такого суду (частина 4).
Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу (частина 5).
Суддям виплачується щомісячна доплата за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) або доктора наук із відповідної спеціальності в розмірі відповідно 15 і 20 відсотків посадового окладу судді відповідного суду (ч. 6 ст. 135 Закону № 1402-VIII).
Суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу (ч. 10 ст. 135 Закону № 1402-VIII).
Пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 1 січня 2017 року, встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, крім розрахунку щорічного обсягу фінансування статутної діяльності політичних партій.
До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.
Закон № 966-XIV дає визначення прожитковому мінімуму, закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень.
Згідно зі статтею 1 цього Закону прожитковий мінімум – вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.
Частиною третьою статті 4 Закону № 966-XIV визначено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.
Статтею 7 Законів України «Про державний бюджет на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-IX, «Про державний бюджет на 2022 рік» від 02.12.2021 №1928-IX, «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-ІХ, «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-IX разом із встановленням на 01 січня прожиткового мінімуму для працездатних осіб, введений такий новий вид прожиткового мінімуму, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, розмір якого становить 2102 грн.
Отже, окремими приписами законів України Про Державний бюджет України встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді
Суд апеляційної інстанції зауважує, що зауважує, що наведені приписи цих законів є чинними, не визнавалися Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому, застосовуючи їх для визначення посадового окладу позивачки, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області діяло на законних підставах.
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що безсумнівно, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі № 966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.
Водночас, законодавець починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.
Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина – встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що з метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року, Велика Палата Верховного Суду у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2025 року у справі № 240/9028/24 зробила правовий висновок, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що здійснюючи позивачці нарахування та виплату суддівської винагороди із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді – 2102 грн відповідно до статті 7 Законів України «Про державний бюджет на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-IX, «Про державний бюджет на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-IX, «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-ІХ, «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-IX, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області діяло правомірно, а тому правові підстави для задоволення позову щодо нарахування та виплати суддівської винагороди із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 1січня календарного року (2021 рік – 2270 грн, 2022 рік – 2481 грн, 2023 рік – 2684 рік, 2024 рік – 3028 грн) відсутні.
Щодо питання правомірності виплати позивачці суддівської винагороди в період з вересня 2021 по квітень 2024 без доплати за вислугу років, науковий ступінь і застосування регіонального коефіцієнта, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що Указом Президента України «Про призначення суддів» № 410/2016 від 24.09.2016 ОСОБА_1 призначена на посаду судді Шевченківського районного суду міста Запоріжжя строком на 5 років.
На підставі наказу голови Шевченківського районного суду міста Запоріжжя № 8-К від 14.09.2021 позивачці припинено нарахування і виплату щомісячних доплат, які складають суддівську винагороду та застосування регіонального коефіцієнта (1,2), як такій, повноваження якої припинені у зв`язку із закінченням п`ятирічного терміну повноважень судді, відповідно до частини 10 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для зупинення виплати та доплат до посадового окладу судді ОСОБА_1 є наказ Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2021 № 8-К «Про припинення виплат щомісячних доплат судді ОСОБА_1 ».
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що оскільки цей наказ позивачкою не оскаржувався, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог щодо виплати позивачці суддівської винагороди в період з вересня 2021 по квітень 2024 з доплатами за вислугу років, науковий ступінь і застосування регіонального коефіцієнта відсутні.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції задовольняючи частково позов, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи в частині задоволення позову та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення в частині та прийняття постанови про відмову у задоволенні позову.
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для розподілу судових витрат немає.
Керуючись ст. ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі № 380/8908/24 скасувати в частині задоволення позову та прийняти у цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі № 380/8908/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	В. В. Ніколін