ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2025 р.                                                                Справа № 921/444/24

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача)                                        Якімець Г.Г.,
Суддів:                                                                      Бойко С.М.,                                                                                                                        Бонк Т.Б.,
за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:
від позивача (скаржника) – Шмигленко В.О., Шевченко М.В. (керівник)
від відповідача – Фрончко В.В. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)
від третьої особи-1 – Андрунців В.Р. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)
від третьої особи-2 – не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Західноукраїнського національного університету від 26 листопада 2024 року
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 31 жовтня 2024 року (повний текст підписано 08.11.2024), суддя Охотницька Н.В.
у справі №921/444/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Тернопільпісок”, м. Тернопіль
до відповідача Західноукраїнського національного університету, м. Тернопіль
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, м. Тернопіль
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерства освіти і науки України, м. Київ
про встановлення земельного сервітуту

встановив:
11 липня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільпісок» звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача – Західноукраїнського національного університету про:
-встановлення з моменту набрання рішенням суду законної сили на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільпісок" строкового оплатного земельного сервітуту на частині земельної ділянки площею (площа сервітуту) 14,445 га кадастровий номер: 6110100000:14:002:0011; категорія земель - сільськогосподарського призначення, цільове призначення - 01.10 Для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; загальна площа: 41,5175 га; місце розташування: на території Тернопільської міської ради, Тернопільського району, Тернопільської області, державної форми власності, яка перебуває у постійному користуванні Західноукраїнського національного університету, в т.ч. для: 1) видобування корисних копалин місцевого значення (родовище "Кутківці") з правом будівництва та розміщення споруд/об`єктів, пов`язаних із зазначеним видом діяльності (вид сервітуту), площа - 14,2898 га; 2) проїзду на транспортному засобі по наявному шляху (вид сервітуту), площа 0,1552 га, в межах визначених технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту виготовленої ПП "Інститут містобудування та архітектури" (межі сервітуту) на строк дії спеціального дозволу на користування надрами №6729 від 25.09.2023 із автоматичним продовженням строку дії сервітуту в разі продовження строку дії відповідного спеціального дозволу на користування надрами (строк дії сервітуту) з щорічною платою за встановлення права сервітутного користування частиною земельної ділянки, на яку розповсюджується право земельного сервітуту, прийнятою у розмірі 3,0% (трьох відсотків) від вартості нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення (код КВЦПЗ 01.10) Тернопільської міської територіальної громади, яка сплачується щомісячно рівними частинами не пізніше 20-го числа кожного місяця за попередній місяць користування, починаючи від дати державної реєстрації;
-встановлення з моменту набрання рішенням суду законної сили на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільпісок" строкового оплатного земельного сервітуту на частині земельної ділянки площею (площа сервітуту) 13,5149 га кадастровий номер: 6110100000:16:002:0002; категорія земель - сільськогосподарського призначення, цільове призначення - 01.10 Для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; загальна площа: 266,4837 га; місце розташування: на території Тернопільської міської ради, Тернопільського району, Тернопільської області, державної форми власності, яка перебуває у постійному користуванні Західноукраїнського національного університету, в т.ч. для: 1) видобування корисних копалин місцевого значення (родовище "Кутківці") з правом будівництва та розміщення споруд/об`єктів, пов`язаних із зазначеним видом діяльності (вид сервітуту), площа – 11,9679 га; 2) проїзду на транспортному засобі по наявному шляху (вид сервітуту), площа - 1,547 га в межах визначених технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту виготовленої ПП "Інститут містобудування та архітектури" (межі сервітуту), на строк дії спеціального дозволу на користування надрами № 6729 від 25.09.2023 із автоматичним продовженням строку дії сервітуту в разі продовження строку дії відповідного спеціального дозволу на користування надрами (строк дії сервітуту) з щорічною платою за встановлення права сервітутного користування частиною земельної ділянки, на яку розповсюджується право земельного сервітуту, прийнятою у розмірі 3,0% (трьох відсотків) від вартості нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення (код КВЦПЗ 01.10) Тернопільської міської територіальної громади, яка сплачується щомісячно рівними частинами не пізніше 20-го числа кожного місяця за попередній місяць користування, починаючи від дати державної реєстрації.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 31 жовтня 2024 року у справі №921/444/24 позов задоволено в повному обсязі. Суд вирішив встановити на користь позивача земельні сервітути у відповідності з вимогами позовної заяви.
Рішення суду мотивоване тим, що Товариству з обмеженою відповідальністю "Тернопільпісок" видано спеціальний дозвіл на користування надрами №6729 від 25.09.2023, вид користування надрами: видобування корисних копалин, мета: видобування пісків, придатних для рекультивації, благоустрою і планування родовища "Кутківці", що розташоване у Тернопільській області, Тернопільського району, на північно-західній околиці мікрорайону Кутківці міста Тернопіль, з визначеними координатами родовища, площею 19,03 га, строком на 20 років. Суд у рішенні зазначив, що з метою реалізації свого права на користування надрами та видобування корисної копалини місцевого значення (піску) родовища "Кутківці", що розташоване у Тернопільській області, Тернопільського району, на північно-західній околиці мікрорайону Кутківці міста Тернопіль, у відповідності до отриманого спеціального дозволу на користування надрами №6729 від 25.09.2023 і норм ст.18 Кодексу України про надра, ч.4 ст.66, ст.98, п. "б", "в3" ст.99, ст. 1241 п.1 ч.5 ст.186 Земельного кодексу України, ст. ст. 401, 402, 404 Цивільного кодексу України, ст. 551 Закону України "Про землеустрій", ч.6 ст. 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр", ТОВ "Тернопільпісок" замовив розробку та виготовлення "Проєкту розробки та гірничотехнічної рекультивації родовища пісків "Кутківці" у Тернопільському районі Тернопільської області", згідно з яким визначена необхідна площа земельної ділянки для видобування корисної копалини місцевого значення (піску), будівництва та розміщення споруд/об`єктів, пов`язаних із зазначеним видом діяльності і проїзду транспортних засобів по наявному шляху у загальному розмірі 27,96 га, в тому числі: площа кар`єрного поля - 19,03 га площа під тимчасовими відвалами розкривних порід зі східної сторони - 3,69 га площа під тимчасовими відвалами розкривних порід із західної сторони - 2,34 га площа під проммайданчиком та складом готової продукції - 1,2 га площа під ґрунтовою дорогою для проїзду транспортних засобів до проммайданчику та складу готової продукції - 1,7 га. Відтак, суд виснував, що позивачем, з метою встановлення земельного сервітуту на зазначені земельні ділянки, вчинено ряд дій та надано суду необхідний обсяг документів, визначений чинним законодавством, зокрема ч.1 ст.124-1 ЗК України, відтак, з урахуванням наявних у справі доказів, суд погодився із доводами позивача про те, що задоволення потреб позивача у встановленні сервітуту неможливо здійснити будь-яким іншим способом, так як земельні ділянки знаходяться вже у постійному користуванні у відповідача. Також суд зазначив, що в цьому випадку встановлення земельного сервітуту у визначених у технічних документаціях площах забезпечить збереження та дотримання балансу прав та інтересів як власника, землекористувача (відповідача), так і надрокористувача (позивача), бо необхідність встановлення земельного сервітуту загальною площею у загальному розмірі 27,96 га, в тому числі: площа кар`єрного поля - 19,03 га, площа під тимчасовими відвалами розкривних порід зі східної сторони - 3,69 га, площа під тимчасовими відвалами розкривних порід із західної сторони - 2,34 га, площа під проммайданчиком та складом готової продукції - 1,2 га, площа під ґрунтовою дорогою для проїзду транспортних засобів до проммайданчику та складу готової продукції - 1,7 га, та зумовлена потребою у під`їзних дорогах, а також для будівництва та розміщення споруд/об`єктів, пов`язаних із зазначеним видом діяльності надрокористувача. Поряд з тим, судом встановлено, що позивач звертався із відповідними зверненнями щодо укладення договорів сервітуту як до власника земельних ділянок, так і до землекористувача - відповідача у справі, із запропонованими умовами (проекти договорів).
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач – Західноукраїнський національний університет звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 31 жовтня 2024 року у справі №921/444/24 та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема, зазначає, що відповідно до статуту, Західноукраїнський національний університет є закладом освіти державної форми власності та належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України, а земельні ділянки з кадастровими номерами: 6110100000:16:002:0002 та 6110100000:14:002:0011 зареєстровані на праві власності за Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області; вид іншого речового права – право постійного користування земельною ділянкою за правокористувачем – Західноукраїнським національним університетом. Наголошує, що зазначені земельні ділянки належать до земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення – 01.10 для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства, форма власності - державна. Апелянт, посилаючись на ст.80 ЗУ «Про освіту», звертає увагу, що об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню для провадження видів діяльності, не передбачених спеціальними законами, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення уповноваженим органом управління можливості користування державним або комунальним нерухомим майном відповідно до законодавства. Також скаржник зазначає, що університет як заклад вищої освіти здійснює свою діяльність відповідно до Законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про фахову передвищу освіту», «Про наукову і науково-технічну діяльність» та інших нормативно-правових актів, а законодавство в сфері вищої освіти забороняє закладам вищої освіти державної форми власності, які перебувають у підпорядкуванні МОН України, передавати майно закладів освіти юридичним і фізичним особам без згоди засновників закладу вищої освіти та вищого колегіального органу самоврядування закладу вищої освіти. Відтак, вважає, що встановлення земельного сервітуту на земельних ділянках університету є таким, що не відповідає вимогам спеціального законодавства у сфері освіти, оскільки використання ТОВ «Тернопільпісок» земельної ділянки сільськогосподарського призначення з метою видобування корисних копалин призведе до неможливості використання такої земельної ділянки університетом за її цільовим призначенням та не пов`язане із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу. Наголошує, що за час розгляду справи судом у першій інстанції та станом на момент подання апеляційної скарги, університет не отримав згоди або погодження МОН України на укладання договору земельного сервітуту. Таким чином, вважає, що промисловий видобуток корисних копалин (піску) на земельних ділянках, щодо яких судовим рішенням встановлено строковий оплатний земельний сервітут, суперечить нормам законодавства. Так, апелянт вказує, що при винесенні рішення від 31 жовтня 2024 р. у цій справі Господарський суд Тернопільської області не в повній мірі дослідив наявні в матеріалах справи документи, неправильно визначився із характером спірних правовідносин, не застосував закон, який підлягає застосуванню, зокрема статтю 80 Закону України «Про освіту», статтю 70 Закону України «Про вищу освіту», у зв`язку з чим прийняв помилкове рішення, яке підлягає скасуванню.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача – без задоволення. Зокрема, зазначає, що спірні земельні ділянки не відносяться до особливо цінних земель, про що помилково зазначає відповідач в апеляційній скарзі, а стаття 150 Земельного кодексу України перелічує особливо цінні землі та порядок припинення прав на них, а не забороняє їх користування. Також наголошує, що земельний сервітут – це не вилучення або передача у власність, а користування чужим майном; встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею, а користувача – володіння, користування (ст.98 ЗК України). Разом з цим, звертає увагу, що згідно виготовленої Технічної документації (наявна в матеріалах справи) не передбачається зміна цільового призначення зазначених земельних ділянок. Крім цього, посилаючись на ст.66 ЗК України зазначає, що законодавець закріпив можливість надання земельних ділянок у користування власникам спеціальних дозволів на геологічне вивчення, дослідно-промислову розробку та видобування корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, зокрема, і шляхом встановлення земельних сервітутів. Щодо погодження встановлення земельного сервітуту з третьою особою
(Міністерством освіти і науки України), позивач вказує, що погодження встановлення земельного сервітуту з Міністерством освіти і науки України не передбачено ні Статутом відповідача (п.8.3), ні діючим зако.
Третя особа-1 (ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області) у відзиві на апеляційну скаргу просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Третя особа зазначає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Судові засідання з розгляду справи в суді апеляційної інстанції, за клопотаннями представників відповідача та третьої особи-1, проводились в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, на підставі відповідних ухвал суду.
Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив такі задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 31 жовтня 2024 року у справі №921/444/24 та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.
Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.
Представник третьої особи-1 в судовому засіданні також просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Представник третьої особи-2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи-1, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 25 вересня 2023 року Державною службою геології та надр України видано спеціальний дозвіл на користування надрами №6729: вид користування надрами - видобування корисних копалин; мета користування надрами - видобування пісків, придатних для рекультивації, благоустрою і планування на території родовища "Кутківці", що розташоване у Тернопільській області, Тернопільського району, на північно-західній околиці мікрорайону Кутківці міста Тернопіль, площею 19,03 га; вид корисної копалини місцевого значення – пісок; зі строком дії – до 25 вересня 2043 року.
Згідно з наказом від 09.11.2023 №576 Державної служби геології та надр України "Про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами" з додатком внесено зміни до спеціальних дозволів на користування надрами відповідно до ст.165 Кодексу України про надра, зокрема у дозвіл №6729 від 25 вересня 2023 року в частині надрокористувача ТОВ "Надробудсервіс" на надрокористувача ТОВ "Тернопільпісок" у зв`язку з відчуженням шляхом укладення договору купівлі-продажу права на користування надрами або внесення його як вкладу до статутного капіталу створеного за його участю суб`єкта господарювання.
17 листопада 2023 року між Державною службою геології та надр України (Держгеонадра) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільпісок" (надрокористувач) укладено угоду №6729 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин, яка також зазначена як додаток до спеціального дозволу на користування надрами №6729 від 25.09.2023 і є невід`ємною частиною останнього.
Згідно з п.1.1 зазначеної угоди Держгеонадра надає надрокористувачу право тимчасового користування ділянкою надр з метою видобування корисних копалин, а надрокористувач зобов`язується виконувати та дотримуватись умов користування ділянкою надр, передбачених дозволом, цією угодою та нормами законодавства.
Місце розташування ділянки надр: Тернопільська область, Тернопільський район, північно-західна околиця мікрорайону Кутківці міста Тернопіль (п.2.1 угоди).
Просторові межі та географічні координати кутових точок ділянки надр (водозабірних споруд (для підземних вод), яка є предметом цієї Угоди, ступінь геологічного вивчення та освоєння об`єкта надрокористування, відомості про затвердження (апробацію) запасів корисної копалини, гірничо-геологічні, гідрогеологічні особливості ділянки надр, інформація про хімічний склад (якісні показники) підземних вод, відомості щодо діючого дозволу на спеціальне водокористування (у разі наявності), відомості щодо свердловин (номери у Державному реєстрі артезіанських свердловин, глибина, тощо), інформація про розрахунок зони санітарної охорони та спостережні свердловини (у разі наявності) (для підземних вод) та загальна кількість запасів/ресурсів на час надання/продовження строку дії/внесення змін до Дозволу вказуються надрокористувачем у характеристиці ділянки надр, яка є Додатком 1 та невід`ємною частиною цієї Угоди (п.2.2 угоди).
Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 угоди, умови користування надрами, зокрема вимоги щодо ефективності робіт, технології видобування та переробки корисних копалин, порядок видобування корисних копалин (в тому числі з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій), види, обсяги, джерело фінансування та економічно обґрунтовані строки виконання надрокористувачем робіт з видобування корисних копалин піску протягом строку дії Дозволу визначаються в Програмі робіт з видобування корисних копалин (далі - Програма робіт), яка підписується сторонами, є Додатком 2 (відповідно до виду корисної копалини) та невід`ємною частиною цієї угоди.
Згідно з п.11.1 угоди остання набирає чинності з дня, наступного за днем внесення інформації про спеціальний дозвіл на користування надрами до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами (якщо інше не визначено законодавством), за винятком якщо в дозволі не передбачено більш пізній строк, та припиняє свою дію з моменту припинення права користування надрами шляхом анулювання дозволу або закінчення строку дії дозволу, крім вимог пункту 5.3.16 цієї угоди.
Як вказує позивач, спеціальний дозвіл на користування надрами №6729 від 25.09.2023 передбачає систему координат WGS-84 (географічні координати родовища). При цьому, системи координат WGS-84 (географічні координати) та межі ділянки надр родовища "Кутківці" фактично накладаються на частину земельних ділянок з кадастровими номерами 6110100000:14:002:0011 та 6110100000:16:002:0002.
Згідно з Інформаційною довідкою №380037822 від 24.05.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка з кадастровим номером 6110100000:14:002:0011, загальною площею 41,5175 га зареєстрована на праві власності за Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області; вид іншого речового права - право постійного користування земельною ділянкою зареєстровано 09.06.2022 за правокористувачем - Західноукраїнським національним університетом згідно з державним актом на право постійного користування землею, серія та номер: ІІ-ТР №002340, виданим 21.02.2000 Тернопільською міською радою.
Відповідно до Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 24.05.2024, місце розташування земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:14:002:0011 - на території Тернопільської міської ради,  Тернопільська область; цільове призначення - 01.10. Для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; категорія земель - землі сільськогосподарського призначення; форма власності - державна.
Згідно з Інформаційною довідкою №380038926 від 24.05.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка з кадастровим номером 6110100000:16:002:0002, загальною площею 266,4837га, зареєстрована на праві власності за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області; вид іншого речового права - право постійного користування земельною ділянкою зареєстровано 08.06.2022 за правокористувачем - Західноукраїнським національним університетом згідно з державним актом на право постійного користування землею, серія та номер: ІІ-ТР №002340, виданим 21.02.2000 Тернопільською міською радою.
Відповідно до Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 24.05.2024, місце розташування земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:16:002:0002 - на території Тернопільської міської ради,  Тернопільська область; цільове призначення - 01.10. Для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; категорія земель - землі сільськогосподарського призначення; форма власності - державна.
Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (№НВ-9939984712024 від 24.05.2024), щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:14:002:0011 внесено відомості про ділянки надр, надані у користування відповідно до спеціальних дозволів на користування надрами та актів про надання гірничих відводів, одержаних в порядку інформаційної взаємодії між Державним земельним кадастром, Держгеонадрами та Держпраці (за наявності), а саме щодо видачі спеціального дозволу ТОВ "Тернопільпісок" на користування надрами №5514 від 30.05.2023, вид користування надрами - геологічне вивчення (ГВ), відомості про ділянку надр, що надається у користування: ділянка - Кутківці-2, Площа №1, Площа №2, вид корисної копалини - пісок, метали, неметали; а також щодо видачі ТОВ "Тернопільпісок" спеціального дозволу на користування надрами №6729 від 25.09.2023, вид користування надрами - видобування корисних копалин, відомості про ділянку надр, що надається у користування - Родовище - "Кутківці", площа 2.366164Е-5, вид корисної копалини - пісок, метали, неметали.
Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (№НВ-9939984082024 від 24.05.2024) щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:16:002:0002 внесено відомості про ділянки надр, надані у користування відповідно до спеціальних дозволів на користування надрами та актів про надання гірничих відводів, одержаних в порядку інформаційної взаємодії між Державним земельним кадастром, Держгеонадрами та Держпраці (за наявності), а саме щодо видачі спеціального дозволу ТОВ "Тернопільпісок" на користування надрами №5514 від 30.05.2023, вид користування надрами - геологічне вивчення (ГВ), відомості про ділянку надр, що надається у користування: ділянка - Кутківці-2, Площа №1, Площа №2, вид корисної копалини - пісок, метали, неметали; а також щодо видачі ТОВ "Тернопільпісок" спеціального дозволу на користування надрами №6729 від 25.09.2023, вид користування надрами - видобування корисних копалин, відомості про ділянку надр, що надається у користування - Родовище - "Кутківці", площа 2.366164Е-5, вид корисної копалини - пісок, метали, неметали.
15.03.2024 на замовлення позивача ФОП Боровець О.М. виготовлено «Проєкт розробки та гірничотехнічної рекультивації родовища пісків «Кутківці» у Тернопільському районі Тернопільської області", який згідно з висновком експертизи №61.09.02.0377.24 від 17.05.2024, складеним Державним підприємством "Тернопільський експертно-технічний центр Держпраці", відповідає вимогам нормативних актів з питань охорони праці та промислової безпеки.
У розділі 2.2 Проєкту генеральний план родовища пісків "Кутківці" та промислової площадки розроблений на основі технічного завдання на проектування, з урахуванням кліматичних, гідрогеологічних та інженерно-геологічних умов і ДБН Б.2.2-12:2019 "Планування та забудова територій", а також можливості відведення земельної ділянки під кар`єр і розміщення його виробничих об`єктів. В основу розробки генерального плану покладені наступні умови: наявність під`їзної дороги; можливого розміщення проммайданчика; можливого розміщення тимчасових відвалів розкривних порід; обов`язкове виконання санітарних і протипожежних вимог. В комплексі кар`єру по видобуванню піску передбачається кар`єрне поле, проммайданчик зі складом готової продукції та тимчасові відвали розкривних порід.
В розділі 2.4 Проєкту зазначено, що родовище знаходиться на землях сільськогосподарського призначення Тернопільської міської територіальної громади у користуванні Західноукраїнського національного університету. В межах родовища поширені гумусовані, переважно суглинисті, іноді піскуваті, темно-коричневі до чорного, чорноземні опідзолені ґрунти, що залягають на лесоподібних суглинках. Вони відносяться до потенційно родючих. Площа родовища пісків "Кутківці" визначена спеціальним дозволом на користування надрами за №6729 від 25 вересня 2023 року і складає 19,03 га, межа гірничих робіт (площа кар`єрного поля) також складає 19,03 га. Після закінчення видобутку пісків вироблений простір загальною площею 19,03 га підлягає гірничо-технічній і біологічній рекультивації.
Згідно розрахунків та Генерального плану, визначених у "Проєкті розробки та гірничотехнічної рекультивації родовища пісків "Кутківці" у Тернопільському районі Тернопільської області", визначена площа земельної ділянки, необхідна для видобування корисної копалини місцевого значення (піску), будівництва та розміщення споруд/об`єктів, пов`язаних із зазначеним видом діяльності і проїзду транспортних засобів по наявному шляху у загальному розмірі 27,96 га, в тому числі: площа кар`єрного поля - 19,03 га, площа під тимчасовими відвалами розкривних порід зі східної сторони - 3,69 га, площа під тимчасовими відвалами розкривних порід із західної сторони - 2,34 га, площа під проммайданчиком та складом готової продукції - 1,2 га, площа під ґрунтовою дорогою для проїзду транспортних засобів до проммайданчику та складу готової продукції - 1,7 га.
За замовленням ТОВ "Тернопільпісок" Приватним підприємством "Інститут містобудування та архітектури" виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху (07.02) площею 0,1552 га та право на користування земельною ділянкою для потреб дослідно-промислової розробки родовищ бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення, за умови, що при цьому не порушуються права землевласника, передбачені статтею 98 Земельного кодексу України (07.14) площею 14,2898 га на користь ТОВ "Тернопільпісок" за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, на території Тернопільської міської ради (щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:14:002:0011) (загальна площа сервітуту: 14,445 га).
Поряд з тим, ПП "Інститут містобудування та архітектури" виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху (07.02) площею 1,547 га та право на користування земельною ділянкою для потреб дослідно-промислової розробки родовищ бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення, за умови, що при цьому не порушуються права землевласника, передбачені статтею 98 Земельного кодексу України (07.14) площею 11,9679 га на користь ТОВ "Тернопільпісок" за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, на території Тернопільської міської ради (щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:16:002:0002) (загальна площа сервітуту: 13,5149 га).
29 листопада 2023 року позивач звернувся до відповідача з листом за вих.№5 від 29.11.2023, в яком просив укласти у відповідності до ст.66 ЗК України та ст.18 Кодексу України про надра, договір земельного сервітуту на земельні ділянки з кадастровими номерами 6110100000:14:002:0011 та 6110100000:16:002:0002.
Листом за вих.№126-07/2611 від 11.12.2023 Західноукраїнський національний університет повідомив, що звернувся до Міністерства освіти і науки України з клопотанням роз`яснити позицію Міністерства щодо надання згоди та/або погодження підписання договору земельного сервітуту на зазначені земельні ділянки.
Поряд з тим, позивач звернувся з листом за вих.№4 від 14.02.2024 до Міністерства освіти і науки України щодо погодження укладання договору земельного сервітуту.
Крім того, позивач направив звернення щодо укладення договору земельного сервітуту до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (як до власника зазначених земельних ділянок) та Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (вих. №10 від 22.04.2024).
У відповідь на вказане звернення, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру у листі за вих.№28-28-0.134-4817/2-24 від 25.04.2024 надала роз`яснення щодо укладення договору земельного сервітуту.
Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області у листі за вих.№28-19-0.51-2086/2-24 від 13.05.2024 серед іншого, зазначило, що погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту у даному випадку буде здійснюватися постійним землекористувачем земельної ділянки, з яким у подальшому будуть укладатися договори сервітуту земельних ділянок.
Позивач направив Західноукраїнському національному університету як постійному землекористувачу звернення за вих.№11 від 27.05.2024 "Щодо укладання договорів про встановлення земельного сервітуту та погодження технічної документації із землеустрою" щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 6110100000:14:002:0011 та 6110100000:16:002:0002, до якого долучив проєкти договорів про встановлення земельного сервітуту та виготовлену технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж частини земельних ділянок, на які поширюється право сервітуту.
Листом за вих.№126-22/1450 від 12.06.2024 університет повідомив, що не отримував рішення Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, як власника земельних ділянок щодо встановлення на таких сервітуту. Поряд з тим, посилаючись на норми ст.80 ЗУ «Про освіту» та ст.70 ЗУ «Про вищу освіту» зазначив, що вимога про встановлення сервітуту не відповідає вимогам чинного законодавства.
Враховуючи наведене, ТОВ «Тернопільпісок» звернулося до суду з цим позовом до відповідача – Західноукраїнського національного університету про встановлення земельних сервітутів.

Як зазначено вище, місцевий господарський суд задоволив позовні вимоги в повному обсязі, однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне:
Частиною 1 ст.2 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини – це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.
При цьому, земельні відносини регулюються Конституцією України, ЗК України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (частина перша статті 3 ЗК України), а земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин (частина перша статті 4 ЗК  України).
Водночас, відповідно до статті 9 ЦК України його положення застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.
Отже, спірні правовідносини щодо встановлення земельного сервітуту за своєю юридичною природою регулюються як нормами земельного, так і цивільного законодавства.
Так, ЗК України в главі 16 врегульовано «Право земельного сервітуту», яке розглядається як право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками) (ч.1 ст.98 ЗК України).
У статті 400 ЦК України закріплено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).
Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (ч.1 ст.100 ЗК України, ч.1 ст.402 ЦК України).
При цьому спосіб встановлення сервітуту впливає на можливість обрання способу захисту і, як убачається, якщо законом передбачено можливість встановлення сервітуту як договором, так і рішенням суду, то, відповідно, і способами захисту в цьому випадку можуть бути як звернення до суду з вимогою про визнання договору укладеним, так і з вимогою про встановлення сервітуту за рішенням суду.
Главою 32 ЦК України визначено, що сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут) (стаття 401 ЦК України), сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки або особою, яка використовує земельну ділянку на праві емфітевзису, суперфіцію (стаття 402 ЦК України).
Водночас зазначені норми також встановлюють коло осіб, між якими можуть виникнути сервітутні правовідносини та умови їх виникнення.
Частиною 3 ст.402 ЦК України передбачено, що у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.
Разом з тим, правова природа сервітуту передбачає, що однією з умов його встановлення є неможливість власника майна задовольняти власні потреби без встановлення користування чужим майном.
Згідно з ч.1 ст.18 Кодексу України про надра надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України.
В силу ч.4 ст.66 Земельного кодексу України надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, проводиться після оформлення в установленому порядку прав користування надрами і відновлення земель згідно із затвердженим відповідним робочим проектом землеустрою на раніше відпрацьованих площах у встановлені строки. Земельні ділянки усіх форм власності та категорій надаються у користування власникам спеціальних дозволів на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислову розробку родовищ) загальнодержавного та місцевого значення та (або) на видобування корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення шляхом встановлення земельних сервітутів згідно з межами ділянок надр та строками дії відповідних спеціальних дозволів на користування надрами, а також за межами таких ділянок надр для будівництва та розміщення споруд/об`єктів, пов`язаних із зазначеним видом діяльності (з автоматичним продовженням строку дії земельного сервітуту в разі продовження строку дії відповідного спеціального дозволу на користування надрами). Встановлення земельних сервітутів для зазначених цілей здійснюється без зміни цільового призначення таких земельних ділянок, крім земель природно-заповідного фонду, оздоровчого призначення, рекреаційного призначення, історико-культурного призначення.
У відповідності до ч.1 ст.124-1 ЗК України особа, заінтересована у встановленні земельного сервітуту на землях державної, комунальної власності, звертається з заявою у разі, якщо: а) земельна ділянка не передана у користування або у разі необхідності встановлення земельного сервітуту на землях, не сформованих у земельні ділянки, - до органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, що здійснює розпорядження земельною ділянкою державної, комунальної власності; б) земельна ділянка перебуває у користуванні – до органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, що здійснює розпорядження земельною ділянкою державної, комунальної власності, або до землекористувача.
У разі необхідності встановлення земельного сервітуту на сформованій земельній ділянці: - особа відповідно до пункту "а" частини першої цієї статті приймає рішення про надання згоди на встановлення земельного сервітуту та забезпечує укладення договору про встановлення земельного сервітуту або надає мотивовану відмову у його встановленні; - особа відповідно до пункту "б" частини першої цієї статті забезпечує укладення договору про встановлення земельного сервітуту або надає мотивовану відмову у його встановленні. Укладення договору про встановлення земельного сервітуту з органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування здійснюється на підставі рішення цього органу. У разі відмови в укладенні договору про встановлення земельного сервітуту щодо сформованої земельної ділянки державної, комунальної власності такий договір визнається укладеним за рішенням суду (ч.2 ст.124-1 ЗК України).
Разом з тим, земельні ділянки з кадастровими номерами: 6110100000:16:002:0002 та 6110100000:14:002:0011, на яких позивач просить встановити сервітути, зареєстровані на праві власності за Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області; вид іншого речового права – право постійного користування земельною ділянкою за правокористувачем – Західноукраїнським національним університетом. Зазначені земельні ділянки належать до земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення – 01.10 для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства, форма власності – державна.
Статтею 22 Земельного кодексу України визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
Землі, придатні для потреб сільського господарства (крім самозалісених земель), повинні надаватися насамперед для таких цілей: 1) ведення сільського господарства; 2) ведення лісового господарства; 3) створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Для будівництва промислових підприємств, об`єктів житлово-комунального господарства, залізниць і автомобільних шляхів, ліній електропередачі та електронних комунікаційних мереж, магістральних трубопроводів, а також для інших потреб, не пов`язаних з веденням сільськогосподарського виробництва, надаються переважно несільськогосподарські угіддя або сільськогосподарські угіддя гіршої якості (ч.ч.1,3 ст.23 ЗК України).
Крім цього, судом встановлено, що Західноукраїнський національний університет є закладом освіти державної форми власності та належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України. Західноукраїнський національний університет, як заклад вищої освіти, здійснює свою діяльність відповідно до Законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про фахову передвищу освіту», «Про наукову і науково-технічну діяльність» та інших нормативно-правових актів.
У відповідності до ч.1 ст.80 ЗУ «Про освіту» до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо; майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав; інші активи, передбачені законодавством. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.
Об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню для провадження видів діяльності, не передбачених спеціальними законами, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення уповноваженим органом управління можливості користування державним або комунальним нерухомим майном відповідно до законодавства (ч.4 ст.80 ЗУ «Про освіту»).
В силу ст.70 ЗУ «Про вищу освіту» матеріально-технічна база закладів вищої освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші матеріальні цінності. Відповідно до законодавства та з урахуванням організаційно-правової форми закладу вищої освіти з метою забезпечення його статутної діяльності засновником (засновниками) закріплюються на основі права господарського відання або передаються у власність будівлі, споруди, майнові комплекси, комунікації, обладнання, транспортні засоби та інше майно. Землекористування та реалізація прав власника земельних ділянок, у тому числі набуття відповідних прав на землю, здійснюються закладами вищої освіти відповідно до Земельного кодексу України. Повноваження засновника (засновників) закладу вищої освіти щодо розпорядження державним майном у системі вищої освіти здійснюються відповідно до законодавства. Майно закріплюється за державним або комунальним закладом вищої освіти на праві господарського відання і не може бути предметом застави, а також не підлягає вилученню або передачі у власність юридичним і фізичним особам без згоди засновників закладу вищої освіти та вищого колегіального органу самоврядування закладу вищої освіти, крім випадків, передбачених законодавством. Майно державного або комунального закладу вищої освіти, у тому числі того, що має статус національного, яке не використовується для провадження видів діяльності, передбачених цим Законом, та не забезпечує статутну діяльність, може безоплатно передаватися у встановленому законодавством порядку іншому державному або комунальному закладу вищої, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної) освіти, науковій установі або науковій організації державної форми власності за умови його подальшого використання виключно для провадження видів діяльності, передбачених спеціальними законами та/або Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність".
З огляду на наведене, законодавство у сфері освіти забороняє закладам вищої освіти державної форми власності, які перебувають у підпорядкуванні Міністерства освіти і науки України, передавати майно закладів освіти юридичним і фізичним особам без згоди засновників закладу вищої освіти та вищого колегіального органу самоврядування закладу вищої освіти. Поряд з тим, норми спеціальних законів у сфері освіти забороняють використовувати об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти для провадження видів діяльності, не передбачених спеціальними законами, з урахуванням визначення МОН України можливості користування державним або комунальним нерухомим майном відповідно до законодавства.
Разом з тим, встановлення земельного сервітуту на земельних ділянках університету є таким що не відповідає вимогам спеціального законодавства у сфері освіти, оскільки використання ТОВ «Тернопільпісок» земельних ділянок сільськогосподарського призначення з метою видобування корисних копалин призведе до неможливості використання таких земельних ділянок університетом за їхнім цільовим призначенням та не пов`язане із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу.
Слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні та сторонами суду не надано доказів надання Міністерством освіти і науки України згоди (погодження) на укладання спірних договорів земельного сервітуту.
Поряд з тим, у матеріалах справи відсутні докази прийняття власником земельних ділянок – Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області відповідних рішень щодо встановлення земельних сервітутів на землях державної власності у відповідності до ст.124-1 Земельного кодексу України.
Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).
З огляду на встановлені у цій справі обставини, на підставі поданих сторонами доказів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову та встановлення земельних сервітутів.
Беручи до уваги все наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги , скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Статтею 275 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Згідно з ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Поряд з тим, враховуючи положення ст.129 ГПК України, з позивача на користь відповідача (скаржника) слід стягнути 7  267,20 грн – у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. Судовий збір за подання позову слід залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст.129, 236, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу Західноукраїнського національного університету задоволити.
Рішення Господарського суду Тернопільської області від 31 жовтня 2024 року у справі №921/444/24 скасувати.
Прийняти нове рішення. У задоволенні позову відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Тернопільпісок” (46016, м. Тернопіль, вул. Київська, 3А; ідентифікаційний код – 45192664) на користь Західноукраїнського національного університету (46009, м. Тернопіль, вул. Львівська, 11; ідентифікаційний код – 33680120) 7 267,20 грн – у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
На виконання постанови видати наказ.
Матеріали справи №921/444/24 повернути до Господарського суду Тернопільської області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку, у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 21 березня 2025 року

Головуючий (суддя-доповідач)                                                  Якімець Г.Г.
          
Суддя                                                                                           Бойко С.М.

Суддя                                                                                          Бонк Т.Б.