ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 р. 	Справа № 480/9982/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.
суддів: Катунова В.В. ,  Ральченка І.М. 
за участю секретаря судового засідання  Кривенка Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції І.Г. Шевченко) від 17.12.2024 року по справі № 480/9982/24
за позовом Головного управління Національної поліції в Сумській області  
до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції                     
про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Національної поліції в Сумській області звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить суд: 
- визнати протиправноб та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження № 76493972 від 07.11.2024 з виконання постанови № 74414306 від 29.10.2024 про стягнення з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь держави виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн. 
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Головного управління Національної поліції в Сумській області сплачений судовий збір.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у задоволенні позовної заяви Головного управління Національної поліції в Сумській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови – відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що вважає постанову про відкриття виконавчого провадження № 76493972 від 07.11.2024 протиправною та такою, що не відповідає положенням Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до ч. 9 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір на підставі п. 9 частини 1 статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Копіями документів, які додаються до адміністративного позову, підтверджується, що після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження № 76414306 від 29.10.2024 листом ГУНП в Сумській області від 04.11.2024 № 3260/26/03-2024 державного виконавця повідомлено про фактичне виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 у справі № 360/471/24 до відкриття виконавчого провадження із одночасним наданням копій документів, які підтверджують виконання рішення суду. Платіжні інструкції від 29.10.2024 № 9440, № 9439 та № 9442 підписані 29.10.2024 о 16:27, печатка установи проставлена 29.10.2024 о 16:28:51, о 16:28:50 та о 16:28:49 відповідно. Постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 76414306 від 29.10.2024 надійшла до електронного кабінету ГУНП в Сумській області в системі Електронний суд 29.10.2024 о 17:42 (скріншот додається), тобто після фактичного виконання рішення суду у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження. Жодні виконавчі дії у виконавчому провадженні не проводилися. Виконавче провадження № 76414306 від 29.10.2024 закінчено постановою державного виконавця від 06.11.2024 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». З вищевикладеного слідує, що відповідно до частини 9 статті 7 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір у виконавчому провадженні № 76414306 від 29.10.2024 не стягується. В розумінні положень частини 9 статті 7, частини 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для відкриття виконавчого провадження № 76493972 від 07.11.2024 відсутні, оскільки виконавче провадження № 76414306 закінчено у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду до відкриття виконавчого провадження і виконавчий збір стягненню не підлягає.
Відповідач своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався. 
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 у справі № 360/471/24 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП в Сумській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, задоволено позовні вимоги та зобов`язано ГУ НП в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення як учаснику бойових дій за 2015 рік у кількості 14 діб, за 2020 рік у кількості 14 діб, за 2022 рік у кількості 14 діб, за 2023 рік у кількості 14 діб, за 2024 рік у кількості 14 діб, загальною кількістю 70 діб.
26.09.2024 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 набрало законної сили.
На виконання вказаного рішення, 10.10.2024 Луганським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист про зобов`язання ГУ НП в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення як учаснику бойових дій за 2015 рік у кількості 14 діб, за 2020 рік у кількості 14 діб, за 2022 рік у кількості 14 діб, за 2023 рік у кількості 14 діб, за 2024 рік у кількості 14 діб, загальною кількістю 70 діб, з примусового виконання якого постановою головного державного виконавця ВПВР УЗДВС у Сумській області Колоса Р.В. від 29.10.2024 відкрито виконавче провадження № 76414306. Пунктом 3 постанови, серед іншого, визначено: стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 32000 грн. На постанові міститься дата та час її підписання виконавцем: 29.10.2024 о 14:56 (а.с.10) .
Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження № 76414306, головним державним виконавцем ВПВР УЗДВС у Сумській області Колосом Р.В. 29.10.2024 винесено також постанову про стягнення виконавчого збору з ГУ НП в Сумській області у розмірі 32000,00 грн. (а.с.13).
У подальшому постановою головного державного виконавця ВПВР УЗДВС у Сумській області Колоса Р.В. від 06.11.2024 закінчено виконавче провадження № 76414306 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 та ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.19-20).
При цьому, згідно п. 2 постанови від 06.11.2024 про закінчення ВП № 76414306 визначено виокремити в окреме виконавче провадження виконавчий збір та мінімальні витрати виконавчого провадження.
07.11.2024 постановою старшого державного виконавця ВПВР УЗДВС у Сумській області Колоса Р.В. відкрито виконавче провадження № 76493972 з виконання постанови ВПВР УЗДВС у Сумській області від 29.10.2024 ВП № 76414306 про стягнення з ГУ НП в Сумській області на користь держави виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн. (а.с.21).
Не погоджуючись з вказаною постановою про відкриття виконавчого провадження від 07.11.2024 ВП №76493972 позивач звернувсь з цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи спростовано доводи представника позивача про те, що рішення суду № 360/471/24 було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 76414306, що, у свою чергу, унеможливлює застосування до цих спірних правовідносин частини дев`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII.
Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає таке.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені  Законом  № 1404-VIII.
Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим  Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього  Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього  Закону  підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до  ст. 5 Закону № 1404-VIII  примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим  Законом  випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються  Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно п. 1 ч. 1, 5  ст. 26 Закону № 1404-VIII  виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у  статті 3 цього Закону, за заявою стягувана про примусове виконання рішення.
У відповідності до ч. 5  ст. 26 Закону № 1404-VIII  виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати  декларацію про доходи  та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Частинами 3 та 4 ст. 27 Закону №1404-VІІІ передбачено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника-фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника-юридичної особи; державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Вичерпний перелік виконавчих документів за якими виконавчий збір не стягується визначено у частині п`ятій статті 27 Закону №1404-VІІІ.
Як встановлено матеріалами справи, позивач на виконання судового рішення № 360/471/24, з приводу примусового виконання якого було відкрито виконавче провадження № 76414306, сформував та надіслав для виконання платіжні інструкції від 29.10.2024 за №№ 9440, 9439, 9442. На платіжних інструкціях проставлений час їх підписання та проставлення печатки 16:25 та 16:27 відповідно (а.с. 16-18).
Водночас, оскаржувана постанова була прийнята також 29.10.2024, при чому на постанові міститься дата та час її підписання виконавцем Колосом Романом Володимировичем: 29.10.2024 о 14:56 (а.с.10), тобто до виконання позивачем рішення суду № 360/471/24.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на обставину добровільного виконання ним рішення, оскільки із винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження починається відлік примусового виконання рішення, можливість виконати боржником його у добровільному порядку втрачена.
За своєю правовою природою постанова про стягнення виконавчого збору є рішенням державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.
Стягнення з боржника виконавчого збору одночасно з відкриттям виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця (ч. 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII).
Отже, у межах спірних правовідносин відсутні визначені законом умови та підстави не стягувати виконавчий збір.
Колегія суддів звертає увагу, що аналізуючи частину п`яту та шосту статті 26, частини першу – четверту статті 27 Закону № 1404-VІІІ в редакції Закону № 2475-VIII Верховний Суд (постанова від 28.04.2020 в справі № 480/3452/19) зазначив, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.
Верховний Суд у справі № 480/3452/19 зауважив, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.
Колегія суддів надає критичну оцінку доводам скаржника про добровільне виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження, оскільки у Законі № 1400-VIII початок примусового виконання рішення визначається статтею 26, відповідно до частини першої якої виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону. 
Таким чином подана 04.11.2024 позивачем заява про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VІІІ у зв`язку з добровільним, на його переконання, виконанням судового рішення, не змінює визначених законом умов та підстав для стягнення виконавчого збору. 
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11.10.2023 у справі № 140/1126/23.
За такого правового регулювання та обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Р. діяв на підставі та в межах своїх повноважень, тому вимога позивача про скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 76414306 є безпідставною, отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 по справі № 480/9982/24  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий 	
Судді	   	В.В. Катунов    І.М. Ральченко   	
Повний текст постанови складений  20.03.25 року.