КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
07 квітня 2025 року м. Київ
справа №760/16876/23
провадження № 33/824/35/2025
Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В.
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ярошенко Дмитро Валерійович, на постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
ВСТАНОВИВ
 
10 липня 2023 року о 08 год. 00 хв. на вул. Борщагівська, 11б, що в м. Києві інспектором патрульної поліції в м. Києві зупинений ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «КІА» моделі «К5», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим водію запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» або в найближчому закладі охорони здоров`я від якого останній відмовився.
Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 рокуОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ярошенко Д.В., звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в матеріалах справи містяться відеозаписи з нагрудної камери, що надані патрульною поліцією (на CDдиску), а також відеозаписи надані стороною захисту (на USB-flash накопичувачі) і різниця у даних відеозаписах полягає у тому, що патрульною поліцією надано не повний відеозапис події.
Вважає, що у співробітників поліції відсутні підстави для проведення огляду на стан алкогольного спяніння, оскільки ОСОБА_1 був у тверезому стані, не мав жодних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.
Стверджує, що судом першої інстанції було проігноровані обставини того, що направлення на проведення медичного огляду поліцейськими було складено після складання протоколу, дане направлення не вручалось ОСОБА_1 , а також того, що поліцейськими не вівся безперервний відеозапис події.
Наголошує, що не роз'яснено наслідки складання протоколу та не проходження огляду.
23 лютого 2024 року постановою Київського апеляційного суду клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Ярошенка Д.В. задоволено, провадження у справі зупинено до звільнення ОСОБА_1 з військової служби.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи визначено суддю доповідача Желепу О.В.
28 січня 2025 року Київський апеляційний суд направив запит до Мінастерства оборони України щодо надання інформації щодо перебування ОСОБА_1 на військовій службі.
04 березня 2025 року до суду надійшла відповідь від Міністерства оборони України з якої вбачається, що солдат ОСОБА_1 вважається зниклим безвісти і його місцезнаходження не встановлено.
В судове засідання у Київському апеляційному суді, призначене на 07 квітня 2025 року, з`явився захисник ОСОБА_1 - адвокат Ярошенко Д.В, який підтримав апеляційну скаргу. Повідомив суду, що про розгляд справи ОСОБА_1 не повідомлений так як рахується зниклим безвісті , може перебувати у полоні.
З огляду на те, що права ОСОБА_1   в суді захищає захисник, у суду відсутні передбачені законом підстави для відкладення судового розгляду. 
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з положенням ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкістьреакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п. 1.7 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС, огляд на стан сп`яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
 
Як видно із матеріалів справи, 10 липня 2023 року о 08 год. 00 хв. на вул. Борщагівська, 11б, що в м. Києві інспектором патрульної поліції в м. Києві зупинений ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «КІА» моделі «К5», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим водію запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» або в найближчому закладі охорони здоров`я від якого останній відмовився.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП повністю підтверджується зібраними матеріалами:
 протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №372879 від 10 липня 2023 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 липня 2023 року; розпискою ОСОБА_4 , де останній зобов`язався забрати автомобіль «КІА» моделі «К5», державний номерний знак НОМЕР_1  та доставити його на місце стоянки м. Київ, вул. Героїв Космосу; постановою від 10 липня 2023 року, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 , не були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду суд відхиляє. Так як:
У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд зазначає, що будь-яка особа, яка отримала посвідчення водія на право керування транспортним засобом, зобов`язана знати правила дорожнього руху України.
Отже, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, відмовившись від проходження огляду, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Київський апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи містяться відеозаписи з нагрудної камери, що надані патрульною поліцією (на CDдиску), які відрізняються від відеозаписів наданих стороною захисту (на USB-flash накопичувачі) та доводи про те, що патрульною поліцією надано не повний відеозапис події, оскільки, переглянувши вказані відеозаписи, судом не було встановлено суттєвої різниці між ними, яка б вплинула на висновок суду, щодо встановлення обставин вчинення правопорушення.
Безпідставними є твердження апелянта, що у співробітників поліції були відсутні підстави для проведення огляду на стан алкогольного спяніння, так як ОСОБА_1 був у тверезому стані, не мав жодних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння .
Як вбачається з  відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, на запитання останнього чи вживав ОСОБА_1 алкоголь апелянт повідомив, що ввечері вживав бутилу пива, після чого працівник поліції запитав у ОСОБА_1 чи буде він проходити медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки авто або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. Після чого працівник поліції пояснює ОСОБА_1 відповідальність за відмову від проходження медичного огляду.
Серед інших ознак сп`яніння зазначено «запах з порожнини рота», що відповідає дійсності з огляду на пояснення самого водія про вживання пива. 
Доводи щодо не вручення письмового направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КМНКЛ «Соціотерапія» апеляційний суд відхиляє, оскільки відповідно до п. 12 р. ІІ Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, та супроводжує її до такого закладу.
Як видно на відео, поліцейський вказані вимоги закону виконав в повному обсязі, проте ОСОБА_1 відмовився проїхати до медичного закладу, тобто відмовився від проходження такого огляду.
За приписами п. 9 р. ІІ Інструкції № 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Таким чином, законодавством не передбачено вручення письмового направлення до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан  сп`яніння, оскільки такий огляд проводиться у присутності поліцейського який має забезпечити доставку особи, яка погодилася на проходження відповідного огляду.
Безпідставними є і твердження апелянта, що відеозаписи не є безперервними, а тому їх не можна вважати належним та допустимим доказом у справі, оскільки відомості зафіксовані наданими відеозаписами в достатній мірі відображають обставини вчиненого правопорушення та фіксацію даного порушення, а також узгоджуються з іншими доказами наявними в матеріалах справи.
Апеляційний суд зауважує, що хоча такі перерви і були присутні, але вони не вплинули на факт фіксації відмовиОСОБА_1 від проходження огляду. На відео чітко видно, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що вживав бутилу пива ввечері, а після запитання поліцейського чи буде він проходити медичний огляд на місці зупинки авто або в медичному закладі, апелянт відмовився.
Аналізуючи у сукупності порядок дій працівника поліції під час оформлення матеріалів при виявленні у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та проведення огляду правопорушника на стан сп`яніння, апеляційний суд встановив, що процедура передбачена  ст. 266 КУпАП, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, була дотримана.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується даними файлів зафіксованими із застосуванням нагрудної камери патрульного поліцейського та зібраними матеріалами справи.
Тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, та не потребує доведення факту перебування у стані сп`яніння.
Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам.
За таких обставин суд доходить висновку, що постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні. А відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,- 
 
                                                               ПОСТАНОВИВ
 
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ярошенко Дмитро Валерійович- залишити без задоволення.
Постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                    О.В. Желепа