ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" травня 2025 р.                                                                    Справа №909/196/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді                                                                                Бонк Т.Б.
Суддів                                                                                          Бойко С.М.,                                                                                                                        Якімець Г.Г.,
секретар судового засідання Шатан Т.О.,
представники сторін:
позивача: не з`явився,
відповідачів: не з`явились,
третіх осіб: не з`явились,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "Скол" б/н від 10.02.2025 (вх. суду від 11.02.2025 № 01-05/357/25)
на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2025 про відмову у забезпеченні позову (повний текст складено 06.02.2025, головуючий суддя Максимів Т. В., суддів Горпинюка І. Є. , Рочняк О. В.) 
у справі № 909/196/21
за позовом: Приватного підприємства "Скол", м. Івано-Франківськ
до відповідача-1: Агропромислової фірми "ЗЛАК", с. Струпків, м. Івано-Франківська обл.
відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська агропромислова біржа", м. Київ
відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Украпол", м. Івано-Франківськ
відповідача-4: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мервін Трейд", 
відповідача-5: Товариства з обмеженою відповідальністю "Галтекс плюс", м. Львів
відповідача-6: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛММ Сервіс", м. Івано-Франківськ
відповідача-7: Відділу Державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м. Івано-Франківськ
відповідача-8: Державного реєстратора Черніївської сільської ради Барчука Володимира Васильовича, смт. Більшівці, м. Івано-Франківська обл.
відповідача-9: Державного реєстратора Угорницької сільської ради Івано-Франківської міської ради Ільчишина Олега Миколайовича, с. Загвіздя, м. Івано-Франківська обл.
відповідача-10: Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ
відповідача-11: Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, м. Київ
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська агропромислова біржа" – Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, м. Івано-Франківськ
про: скасування результатів аукціону, визнання недійсним та скасування договору, скасування реєстрації права власності, визнання припиненим рішення державної реєстрації про реєстрацію речового права, скасування речового права на земельну ділянку, визнання звіту про експертну оцінку від 25.04.2019 та визначеної вартості, такими, що не відповідають вимогам законодавства, визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу майна, скасування реєстрації права власності ТОВ "ЛММ Сервіс", скасування речового права на земельну ділянку, визнання незаконними дій Вовчинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради, скасування рішення сесії Вовчинецької сільської ради, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
У березні 2021 року на розгляд Господарського суду Івано-Франківської області Приватним підприємством "Скол" подано позов до відповідачів про:
-скасування результату аукціону з продажу майна, який був проведений Товарною біржею «Київська агропромислова біржа» з продажу майна, а саме: об`єкту незавершеного будівництва платника податків ПП «Скол», розташованого по вул. Вовчинецька 225, м. Івано-Франківськ, с. Вовчинець, Івано-Франківська область, готовність 53% реєстраційний номер 1890399326101, що знаходитися на земельній ділянці площею 0,89 га, оформлені підсумковим протоколом продажу №1, що перебуває у податковій заставі Головного управління ДФС в Івано-франківській області і належить ПП «Скол», код 23796958, складений за результатами аукціону з продажу незавершеного будівництва платника податків ПП «Скол», розташованого по вул. Вовчинецька 225, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, готовність 53% реєстраційний номер 1890399326101, та знаходиться на земельній ділянці площею 0,89 га;
-визнання недійсним та скасування договору № 31 купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі від 18 липня 2019 року згідно якого Головним управлінням ДФС області продано на цільовому аукціоні з продажу майна платника податків ПП «Скол» агропромисловій фірмі «ЗЛАК» незавершене будівництво виробничих приміщень (готовністю 53%) за адресою м. Івано-Франківськ, с. Вовчинець, вул. Вовчинецька, 225 за ціною - 625471,35грн;
-визнання недійсним та скасування договорів купівлі-продажу майна за яким за агропромисловою фірмою «ЗЛАК» зареєстровано право власності на незавершене будівництво виробничих приміщень (готовністю 53%) за адресою м. Івано-Франківськ, с. Вовчинець, вул.Вовчинецька, 225;
-скасування реєстрації права власності агропромислової фірми «ЗЛАК» на об`єкт незавершеного будівництва по вул. Вовчинецька, 225, м. Івано-Франківськ, с. Вовчинець, Івано-франківської області, готовність 53%, реєстраційний номер 1890399326101, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,89 га;
-визнання припиненим рішення державної реєстрації щодо реєстрації речового права на земельну ділянку з кадастровим номером 2610190501:09:003:0035 з моменту перенесення земельної ділянки в архівний шар від 26.08.2016;
-скасування речового права на земельну ділянку з кадастровим номером 2610190501:09:003:0035 на момент реєстрації,   зобов`язання Державної виконавчої служби відобразити операції пов`язані із реалізацією та поверненням майна власнику у наявних виконавчих провадженнях;
-визнання експертного висновку проведеного ТОВ «Галтекс ПЛЮС» таким, що не відповідає вимогам законодавства щодо порядку землекористування;
-визнання вартості, визначеної експертною оцінкою такою, що не відповідає діючій на той час ринковій вартості;
-визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу майна за яким за ТОВ«ЛММ СЕРВІС» зареєстровано право власності на контрольно-пропускний пункт, який знаходиться по вул. Вовчинецька, 225, м. Івано-Франківськ, с. Вовчинець, Івано-Франківська область, готовність 71%, реєстраційний номер 783289526101;
-скасування реєстрації права власності ТОВ «ЛММ СЕРВІС» на контрольно-пропускний пункт, який знаходиться по вул. Вовчинецька, 225, м. Івано-Франківськ, с. Вовчинець, Івано-Франківська область, готовність 71%, реєстраційний номер 783289526101;
-визнання припиненим рішення державної реєстрації щодо реєстрації речового права на земельну ділянку з кадастровим номером 2610190501:09:003:0035 з моменту перенесення земельної ділянки в архівний шар від 26.08.2016;
-скасування речового права на земельну ділянку з кадастровим номером 2610190501:09:003:0035;
-визнання незаконними дій Вовчинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради щодо розірвання в односторонньому порядку договору оренди земельної ділянки укладеного з ПП «Скол», щодо видачі довідки керівнику Агропромислової фірми «Злак від 06.08.2019 номер 0.2-15/264;
-визнання незаконними дій Вовчинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради щодо надання Агропромисловій фірмі «Злак» дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,89 га, яка розташована в с. Вовчинець на вул. Вовчинецька, 225;
-скасування рішення сесії Вовчинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради від 5 вересня 2019 року «Про звернення суб`єктів підприємницької діяльності, фізичних та юридичних осіб»;
-зобов`язання агропромислової фірми «ЗЛАК» та ТОВ «ЛММ СЕРВІС» повернути у власність позивачеві наступне майно: трансформаторна підстанція, бетонний вузол/обладнання 1 шт., бетонна огорожа, висота якої близько 1,8 м., а також ряд будівельних матеріалів: плити стінові (1,2*6,0) у кількості 118 шт., плити стінові (1,5*6,0) у кількості 12 шт., плити ПКЖ (1,5*6,0) у кількості 112 шт., плити стінові=80мм (1,2*6,0) у кількості 15 шт., плити ПКЖ доборні (0,5*6,0) у кількості 19 шт., блоки фундаментні (Ф5) у кількості 305 шт., блоки фундаментні (Ф3) у кількості 11 шт., плити перекриття плоскі (1,2*2,0) у кількості 10 шт., плити ПНС (2,5*6,0) у кількості 26 шт., фундаментні балки (0,4*6,0) у кількості 31 шт., ригелі ІІ-20 (0,5*6,0) у кількості 75 шт., колони ІІ-20 у кількості 48 шт., сходові марші у кількості 11 шт., балки перекриття прямі (0,4*12) у кількості 10 шт., металоконструкції у кількості 7 тис, цегла у кількості 7 тис. шт. та ін.
Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 10.08.2022 в позові відмовив, це рішення було залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2023.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду скасував рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.08.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2023, направив справу на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.
03.04.2024 суд постановив прийняти справу №909/196/21 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Максимів Т. В., судді: Горпинюка І.Є., Рочняк О.В.
Провадження у справі № 909/196/21 неодноразово було зупинено місцевим господарським судом, у зв`язку з апеляційними та касаційними оскарженнями Приватним підприємством "Скол" ухвал у даній справі.

03.02.2025 ПП "Скол" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з заявою про забезпечення позову, у якій просило забезпечити позову шляхом:
- накладення арешту на таке майно: трансформаторна підстанція, бетонний вузол/обладнання 1 шт., бетонна огорожа, висота якої близько 1,8 м., а також ряд будівельних матеріалів: плити стінові (1,2*6,0) у кількості 118 шт., плити стінові (1,5*6,0) у кількості 12 шт., плити ПКЖ (1,5*6,0) у кількості 112 шт., плити стінові=80мм (1,2*6,0) у кількості 15 шт., плити ПКЖ доборні (0,5*6,0) у кількості 19 шт., блоки фундаментні (Ф5) у кількості 305 шт., блоки фундаментні (Ф3) у кількості 11 шт., плити перекриття плоскі (1,2*2,0) у кількості 10 шт., плити ПНС (2,5*6,0) у кількості 26 шт., фундаментні балки (0,4*6,0) у кількості 31 шт., ригелі ІІ-20 (0,5*6,0) у кількості 75 шт., колони ІІ-20 у кількості 48 шт., сходові марші у кількості 11 шт., балки перекриття прямі (0,4*12) у кількості 10 шт., металоконструкції у кількості 7 тис, цегла у кількості 7 тис. шт. та ін.;
- заборони Агропромисловій фірмі "ЗЛАК" та ТОВ "ЛММ СЕРВІС" здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером 2610190501:09:003:0276 (на земельній ділянці   був розміщений об"єкт, який реалізований як податкова застава по підроблених документах (акти опису майна) та земельна ділянка з кадастровим номером 2610190501:09:003:0035 перебувала в користуванні ПП "Скол" і перенесена в архів).
В обґрунтування поданої заяви, позивач зазначив, що невжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборони вчиняти дії щодо здійснення будівельних робіт на земельній ділянці може унеможливити виконання рішення суду, оскільки у випадку скасування результатів торгів, виникне необхідність у поверненні майна, а також у відновленні землекористування за позивачем.
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2025 у задоволенні заяви ПП "Скол" про забезпечення позову вх.№882/25 від 04.02.2025 у справі № 909/196/21 –відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що аналіз наведених позивачем обґрунтувань доцільності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборони відповідачам здійснювати будівельні роботи, не дає суду підстав вважати, що є необхідність у забезпеченні позову, оскільки заявник не подав жодних доказів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість ефективного захисту прав у разі задоволення позовних вимог.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Приватне підприємство "Скол" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2025 у справі №909/196/21 та прийняти нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задоволити.
Апелянт стверджує, що відбулось знищення майна, яке знаходилось на земельній ділянці, що перебувала в користуванні ПП "Скол" та в залежності від результату вирішення спору виникне необхідність у зобов`язанні Агропромислової фірми "ЗЛАК" відновити в натурі незавершене будівництво виробничих приміщень, яке було реалізоване на біржових торгах 18.07.2019.
Скаржник вказує, що у зв`язку незаконним аукціоном, відбулося незаконне переоформлення земельної ділянки на Агропромислову фірму «Злак», яка спільно із ТОВ "ЛММ СЕРВІС" після вчинення дій направлених на викуп земельної ділянки по заниженій вартості та станом на даний час може використати земельну ділянку під будівництво, так як об`єкт, що перебував у власності позивача був розміщений на спірній земельній ділянці, незаконно знищено.

Інші учасники справи відзивів на апеляційну скаргу не подали.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 склад колегії по розгляду справи №909/196/21 визначено: головуючий суддя Малех І.Б.,судді Якімець Г.Г, Орищин Г.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 задоволено заяву судді Малех І.Б. про самовідвід, передано апеляційну скаргу для здійснення повторного автоматизованого розподілу в порядку ч.1 ст. 32 ГПК України.
У зв`язку із задоволенням заяви про самовідвід судді Малех І.Б., за розпорядженням керівника апарату суду від 13.02.2025 було проведено автоматизовану заміну складу суду у справі № 909/196/21
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2025 у склад колегії суддів для розгляду справи № 909/196/21 визначено наступний склад суду: Бонк Т.Б.- головуючий суддя, судді Орищин Г.В., Якімець Г.Г.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Скол" б/н від 10.02.2025 (вх. суду від 11.02.2025 № 01-05/357/25) на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2025 про відмову у забезпеченні позову у справі № 909/196/21.
Ухвалою суду від 19.03.2025 призначено справу №909/196/21 до розгляду у судовому засіданні на 01.04.2025.
Враховуючи перебування у щорічній відпустці судді-члена колегії Орищин Г.В, розпорядженням керівника апарату суду № 38 від 31.03.2025 було проведено автоматизовану заміну складу суду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2025 у склад колегії суддів для розгляду справи № 909/196/21 визначено наступний склад суду: Бонк Т.Б.- головуючий суддя, судді Бойко С.М. та Якімець Г.Г.
Ухвалою суду від 01.04.2025, враховуючи клопотання апелянта про відкладення розгляду справи, з метою забезпечення процесуальних прав учасників судового процесу та об`єктивного з`ясування обставин, що мають значення для справи, розгляд справи відкладено на 20.05.2025.
У судове засідання 20.05.2025 сторони явки уповноважених представників не забезпечили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про намір реалізації їхнього конвенційного права – бути заслуханим судом, апеляційному суду не подали.
Враховуючи процесуальні строки розгляду справи та те, що ухвалою від 01.04.2025 судом задоволено клопотання скаржника про відкладення розгляду справи, водночас в ухвалі зазначено, що неявка уповноважених представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті відповідно до положень ч. 12 ст. 270 ГПК України, суд вважав за можливе здійснити перегляд оскаржуваної ухвали за відсутності учасників справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).
Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

При перегляді ухвали місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась таким:
Предметом апеляційного перегляду у даній справі є ухвала суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні заяви Приватного підприємства "Скол" про забезпечення позову.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.
Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (пункт 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20). Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо. Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/15328/23, від 01.05.2023 у справі № 914/257/23, від 06.03.2023 у справі № 916/2239/22.
За змістом статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.05.2023 у справі № 906/1162/22, від 29.06.2023 у справі № 925/1316/22, від 18.05.2023 у справі № 910/14989/22, від 24.06.2022 у справі № 904/8506/21.
За загальним правилом достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Водночас слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди в кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.
Скаржник зазначає, що невжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборони вчиняти дії щодо здійснення будівельних робіт на земельній ділянці може унеможливити виконання рішення суду, оскільки у випадку скасування результатів торгів, виникне необхідність у поверненні майна, а також у відновленні землекористування за позивачем.
Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про забезпечення позову заявником долучено лише квитанцію про сплату судового збору та докази надсилання заяви сторонам у справі. Матеріали справи не містять та позивач не надав жодних доказів на підтвердження наведених ним обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.
Крім того, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає оцінку співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб.
Обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.
У разі звернення до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі їх задоволення не вимагатиме примусового виконання, у цьому випадку має бути застосовано та досліджено таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому в таких немайнових спорах необхідно досліджувати, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (постанови Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, від 16.03.2020 у справі № 916/3245/19, від 16.10.2019 у справі № 904/2285/19).
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).
Водночас позивач посилається на незаконність аукціону, відсутність у Вовчинецької сільської ради права розпоряджатись земельною ділянкою тощо, що входить до предмету позову у даній справі та підлягає правовій оцінці судом при розгляді справи по суті заявлених позовних вимог і не може бути оцінено судом на предмет обґрунтованості при розгляді заяви про забезпечення позову. 
Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 при застосуванні заходів забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.
Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.
Слід зазначити, що розгляд даної справи є досить тривалим та заявник також не наводить суду обґрунтувань щодо необхідності звернення з заявою про забезпечення позову у цій справі із спливом чотирьох років після того як він звернувся з позовом та із спливом майже двох років як матеріали справи № 909/196/21 надійшли до суду першої інстанції на новий розгляд.
На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявником не підтверджено належними, допустимими доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову, колегія суддів вважає підставним висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги:
Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).
На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2025 про відмову у забезпеченні позову у справі № 909/196/21 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції:
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України).
Відтак, згідно з ст. 129 ГПК України сплачений апелянтами судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 137, 236, 255, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Скол" бн від 10.02.2025 (вх. суду від 11.02.2025 № 01-05/357/25) – залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2025 про відмову у забезпеченні позову у справі № 909/196/21 – залишити без змін.
3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції – покласти на скаржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.
5. Матеріали оскарження ухвали повернути до суду першої інстанції.

Повну постанову складено 27.05.2025.

Головуючий суддя                                                                                Т.Б. Бонк

суддя                                                                                                     С.М. Бойко

суддя                                                                                                    Г.Г. Якімець