КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №  760/22828/24                                                                                          Головуючий 1-ї інстанції: Горбатовська С.А.
Провадження №33/824/612/2025                                                                            Доповідач: Яковлева В.С.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ
 
30 січня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання -  Пишковичем М.І., за участю: особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - адвоката Майорова Сергія Володимировича, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - водія ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті  Києві апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Майорова Сергія Володимировича на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2024 року щодо  ОСОБА_1 ,
                        
В С Т А Н О В И В
 
Цією постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн).
Штраф підлягає сплаті на р/р (IBAN) UA698999980313040149000026001; одержувач: ГУК у м. Києві/21081300; ЄДРПОУ 37993783; банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 210811300; призначення платежу: «адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.»
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. на користь держави.
Судовий збір підлягає сплаті на номер рахунку UA908999980313111256000026001; одержувач: ГУК у м. Києва, ЄДРПОУ 37993783; банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник Майоров С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду    м. Києва від 28.11.2024 року у справі №760/22828/24 та закрити провадження у справі, за відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що суд не об`єктивно з`ясував всі обставини, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, які мають суттєве значення для вирішення справи, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення. Так, факт порушення водієм ОСОБА_1 саме пункту 13.1 ПДР України не доведений об`єктивно, а навпаки спростовується поясненнями свідка ОСОБА_3 та доданим відеозаписом з камери зовнішнього спостереження ринка «Жуляни».
Апелянт зазначає про те, що згідно показань учасників ДТП та долученого відеозапису, можна констатувати, що водій автомобіля «ЗАЗ 110217» зманеврував справа на ліво, тобто змінив напрямок руху та його дії регламентуються п.10.1 ПДР України і одразу після цього відбулось зіткнення, тобто без зміни напрямку руху з боку водія автомобіля «ЗАЗ 110217», який до цього стояв за попутним транспортним засобом, - не відбулось би зіткнення, оскільки водій ОСОБА_1 рухаючись позаду від автомобіля «ЗАЗ 110217» перелаштувався лівіше у смугу руху зліва від смуги руху для розгону. 
Апелянт вважає, що обставини вказаного ДТП свідчать про порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.10.1, 10.3 ПДР України, оскільки останній перед початком руху та подальшим перестроюванням не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху, хоча мав відповідну можливість використовувати дзеркала заднього огляду.
Звертає увагу на те, що суддя вказує про перевищення швидкості руху водієм ОСОБА_1 відносно інших учасників руху в потоці, однак в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №123432 відсутні посилання на порушення ПДР, що регламентують швидкісний режим транспортних засобів, які призвели до ДТП, за таких умов суд, не маючи законних підстав виходити за межі змісту протоколу, на свій розсуд інтерпретував обставини події, проявляючи упередженість.
Захисник зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не встановлений точний час скоєння ДТП, на що суд першої інстанції не звернув уваги, та у постанові проігнорував вказану обставину, а лише вказав дату події - 05.09.2024 року.
Наголошує, що норми КУпАП не передбачають збір доказів захисником, або особою, що притягається до адміністративної відповідальності, в частині призначення експертизи. Однак, суддя в оскаржуваній постанові та під час судового розгляду пропонує захиснику призначити та провести судову експертизу, самостійним зверненням до експерта. Таким чином, захисник скористався своїм правом подання клопотання під час судового розгляду про призначення судової експертизи, а суд безпідставно відмовив у призначенні судової автотехнічної експертизи.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності та захисника, думку іншого водія, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги,  вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 05.09.2024, керуючи автомобілем «Рено Меган»», н.з. НОМЕР_1 , по Кільцевій дорозі (авторинок Жуляни, поблизу вул. Садової 112) у м. Києві, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110217, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.13.1 ПДР України.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вцілому додержався вимог ст.ст. 245 та 252 КУпАП, та на підставі наявних в матеріалах справи доказів, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного її вирішення, дійшов до обґрунтованих висновків про його винуватість у вчиненні вказаних правопорушень.
Зазначені обставини також підтверджуються: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №123432 від 05.09.2024 року; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями учасників ДТП, наданими при оформленні матеріалів справи працівниками поліції; карткою обліку адміністративного правопорушення; письмовими поясненнями та поясненнями в ході судового розгляду справи ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 . 
Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі відсутні посилання на порушення ПДР, що регламентують швидкісний режим транспортних засобів, які призвели до ДТП, суд вважає безпідставними, оскільки судом вірно встановлено в діях ОСОБА_1 порушення п 13.1 ПДР, який зобов*язує водія дотримуватись безпечної дистанції та інтервалу, в тому числі і в залежності від швидкості руху.
Твердження апелянта про те, що в протоколі не встановлений точний час скоєння ДТП, заслуговують на увагу, але вони не спростовують правильність висновків суду. Так, за даними схеми місця ДТП та письмових пояснень водія ОСОБА_2 подія сталася  05.09.21 о 12.55. Матеріали справи даних щодо інших подій цього дня за участю цих осіб не містять. 
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом безпідставно відхилено клопотання про призначення судової експертизи, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Відповідно до ч.1 ст.273 КУпАП України, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.
Так, в судовому засіданні суду першої інстанції було встановлено, що обставини дорожньо-транспортної пригоди зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №123432 від 05.09.2024, який складений щодо            ОСОБА_1 , матеріали справи містять схему ДТП на якій зафіксовано її місце, розташування автомобілів та зазначено про наявність пошкоджень транспортних засобів, а також містяться письмові пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, а тому суд прийшов до висновку, що з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення в цьому провадженні не потребує спеціальних знань і прийняв рішення про відмову в задоволенні клопотання захисника про призначення судово-автотехнічної експертизи, та розглянув справу на підставі зібраних доказів.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду та вважає, що в матеріалах провадження про адміністративне правопорушення зібрано достатньо доказів на підставі яких суддя може прийняти рішення у справі без призначення автотехнічної експертизи.
Дослідивши докази у їх сукупності та проаналізувавши їх з точки зору належності, достовірності та взаємозв`язку, апеляційний суд визнає їх достатніми для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, проаналізувавши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, вважає, що  постанова судді є законною і підстав для її зміни чи скасування не вбачається.
Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу захисника - адвоката Майорова Сергія Володимировича - залишити без задоволення.
Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1  - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                                   Київського апеляційного суду                                                    В.С. Яковлева