УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №292/1311/24 Головуючий у 1-й інст. Гуц О. В. 
Категорія 62 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Коломієць О.С., Григорусь Н.Й.,
за участю секретаря     Антоневської В.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 292/1311/24 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шмат Руслан Петровича, до Пулинської селищної територіальної громади Житомирського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шмата Руслана Петровича, на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Гуц О.В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року представник ОСОБА_1 – адвокат Шмат Р.П.,  звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,96 га., з кадастровим номером 1825480400:06:000:0123, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
На момент відкриття спадщини ОСОБА_1 не прийняла її, оскільки вважала, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Мати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , свої останні роки проживала у місті Філлінґен-Швеннінґен Федеративна Республіка Німеччина. Саме із цієї причини смерть спадкодавця за межами України й відштовхнула ОСОБА_1 від подачі заяви про вступ у спадщину.
22 жовтня 2024 року при зверненні до Пулинської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не прийняла спадщину в порядку та строки, встановлені чинним законодавством.
Таким чином, просив суд визначити додатковий строк, терміном в три місяці, для подання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть НОМЕР_1 .
Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Шмат Р.П., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
Зокрема, зазначає, що згідно з копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , виданого органом реєстрації актів цивільного стану Філлінґен-Швеннінґен Федеративна Республіка Німеччина, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № С 1303/2011 від 21.04.2021 року, вбачається, що свідоцтво видано лише 21 квітня 2021 року та апостельовано 16 вересня 2021 року.
Тобто у ОСОБА_1 не було юридично встановленого (зареєстрованого) факту смерті матері, а тому були відсутні формальні підстави вважати, що відкрилась спадщина після її смерті. Наведені об`єктивні, непереборні та істотні труднощі перешкоджали позивачці реалізувати своє право на прийняття спадщини на майно.
24.02.2022 року відбулася збройна агресія російської федерації проти України.
Указом Президента України 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» в країні було запроваджено воєнний стан. 
06.03.2022 року постанову КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» доповнено п. 3, яким установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.
Саме війна є однією з причин неподання заяви до нотаріуса після отримання свідоцтва про смерть матері.
Також звертає увагу суду на те, що ухвалою судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та вказано на недоліки, які містяться у позовній заяві.
Один з таких недоліків – це встановлення наявності/відсутності інших спадкоємців, з`ясування питання, чи прийняли інші спадкоємці спадщину. Ці обставини визначають і як фактичне підґрунтя позову, так і суб`єктний склад відповідачів.
Вказав, що 11 листопада 2024 року ним було направлено заяву на виконання ухвали від 29 жовтня 2024 року, у якій, зокрема, було вказано і про те, що при подачі позовної заяви було надано витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), який підтверджує, що будь які спадкові справи відносно ОСОБА_4 / ОСОБА_5 не заводилися. Інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися, заяви про прийняття спадщини, крім позивачки, іншими особами подані не були.
Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку відсутності таких – територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (відповідні сільські, селищні, міські ради). Суддя своєю ухвалою про відкриття провадження у справі погодилася з правильним визначенням відповідача, однак у своєму рішенні знову ж таки вказала, що позивачкою не надано документів, які б у подальшому допомогли суду встановити коло спадкоємців та визначитися з належним відповідачем у даній справі.         Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданого органом реєстрації актів цивільного стану Філлінґен-Швеннінґен Федеративна Республіка Німеччина, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № С 1303/2011 від 21.04.2021 року.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02.08.1961 року ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 .
Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 14.08.1981 року дошлюбне прізвище позивачки - " ОСОБА_6 ", після державної реєстрації шлюбу- " ОСОБА_7 ".
Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №547317 від 19.04.2006 року ОСОБА_8 належала земельна ділянка загальною площею 3,96 га., кадастровий номер 1825480400:06:000:0123, яка розташована на території Бабичівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області. 
Постановою Пулинської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 529/02-31 від 22.10.2024 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не прийняла спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , в порядку та строк, встановлені чинним законодавством.
Згідно з відповіддю Пулинської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №628/01-16 від 27.11.2024 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , Пулинською державною нотаріальною конторою спадкова справа не заводилася.
Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За правилами частин першої та третьої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.
Поважними слід вважати причини, пов`язані з об`єктивними непереборними та істотними труднощами для спадкоємця саме на вчинення дій по прийняттю спадщини.
Обґрунтовуючи позовну заяву, представник ОСОБА_1 зазначив, що оскільки мати ОСОБА_1 на момент своєї смерті проживала у Федеративній Республіці Німеччина, вона вважала, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця і своєчасно не звернулася до нотаріальної контори для подачі заяви про вступ у спадщину.
Разом з тим, як зазначив у своєму позові представник ОСОБА_1 , вона була обізнана про смерть спадкодавця. 
Отже,  ОСОБА_1   мала можливість реалізувати свої спадкові права у встановлений законом строк, оскільки для цього у неї не було об`єктивних перешкод.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду. 

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шмата Руслана Петровича, залишити без задоволення, а рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2024 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: