КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
12 березня 2025 року
справа № 369/12331/23
                                         
провадження № 22-ц/824/1616/2025
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г.,
суддів: Болотова Є.В., Желепи О.В.
при секретарі: Шереметьєвій М.В.
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»
відповідач -  ОСОБА_1 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» - Мельник Вероніки Сергіївни на рішення Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року, постановлено під головуванням судді Янченка А.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2023 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивує тим, що 11.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» і фізичною особою, якою є - ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1048-4193.
Зазначений Кредитний договір, як вбачається із його змісту, разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.
На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А390, для підписання Кредитного договору № 1048-4193 від 11.02.2022 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
 
Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 180 00,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; заявлений строк - 21 днів; знижена % ставка - 2,00 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день;
Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. На підтвердження факту видачі кредиту, кредитодавець додає до цієї позовної заяви документи що підтверджують перерахування кредитних коштів, а саме копію Витягу з реєстру банків та копію Довідки про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи.
Позивач стверджує, що відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
Відповідач всупереч умовам Кредитного договору порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами Кредитного договору.
Станом на 11.07.2023 року, загальний розмір грошових вимог кредитодавця до Відповідача, які виникли на підставі Кредитного договору (сума кредиту і процентів), становлять: 128 700,00 грн. що складається з: - прострочена заборгованість за кредитом -                180 00,00 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 110 700,00 грн.
На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованості за кредитним договором загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1048-4193 від 11.02.2022 року, в розмірі:                           128 700,00 грн. що складається з: - прострочена заборгованість за кредитом - 18 000,00 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 110 700,00 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 147,20 грн.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1048-4193 від 11.02.2022 року, в розмірі: 25 560 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп, що складається з: прострочена заборгованість за кредитом - 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн. 00 коп.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 7 560 (сім тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 426 (чотириста двадцять шість) грн. 43 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Не погоджуючись із рішенням суду представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» - Мельник Вероніка Сергіївна звернулася з апеляційною скаргою, в які просить рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позову.
Вимоги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції помилково було зазначено в рішенні суду, що строк договору становить 21 день, а не 300 календарних днів. Зазначає, що базовий період - строк протягом якого боржник (позичальник) буде сплачувати саме відсотки за користування кредитом ( вданому випадку 21 день), який він сам обирає при заповненні заявки на отримання грошових коштів. А строк кредитування - строк на який видаються грошові кошти позичальнику, якими він може користуватися ( в даному випадку - 300 днів). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого апелянтом, вбачається, що позивачем не здійснюється будь-яких нарахувань за порушення умов договору.  
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 18 000,00 грн. відповідачеві (позичальнику) підтверджується Довідкою про перерахування суми кредиту                  № 1048-4193 від 11.02.2022 року. Звернувшись до суду, позивач просить стягнути з відповідача 110 700,00 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Аналіз норм чинного законодавства, дає підстави для висновку про те, що нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим. Визначаючи предмет договору відкриття кредитної лінії № 1048-4193 від 11.02.2022 року, пунктом 2.3 сторони обумовили сукупну вартість кредиту лише в розмірі 21 350 гривень, яка включає 180 00,00 гривень суми кредиту та 7 560,00 гривень процентів за користування кредитними коштами. Термін повернення кредитних коштів (заявлений строк користування кредитом) складав до 03.03.2022 року. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позову  та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 1048-4193 від 11.02.2022 року на загальну суму 25 560,00 гривень (18 000,00 грн. - заборгованість за кредитом та 7 560,00 грн. нарахованих процентів за користування кредитом).
Колегія суддів погоджується з даними висновками суду, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивачем, до позовної заяви надано договір про відкриття кредитної лінії № 1048-4193 від 11.02.2022 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 18 000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; заявлений строк - 21 день; знижена % ставка - 2,00 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день;
Згідно з пунктом 7.1 договору, цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.
Пунктом 7.2 договору позичальник даним підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на сайті https://creditkasa.com.ua, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансових послу без нав`язування її придбання.
Відповідно до умов розділу 4 Правил відповідач акцептував оферту (заповнюючи заявку на сайті товариства, добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, зазначила інформацію про себе, реквізити банківської карти, на рахунок якої бажала отримати кредит (та ін.), тим самим підтвердила своє ознайомлення, погодження і зобов`язання неухильно дотримуватися Правил.
Таким чином, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України.
Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 18 000,00 грн. відповідачеві (позичальнику) підтверджується Довідкою про перерахування суми кредиту № 1048-4193 від 11.02.2022 року.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (абзац перший частини першої статі 1046 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (речення перше та друге абзацу першого частини першої статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Так, відповідно до ст.1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.
Згідно зі ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відтак Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом.
Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі N 202/4494/16-ц (провадження N 14-318цс18).
Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 по справі № 902/417/18 дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.
Так, Верховний Суд України дійшов висновку, зокрема, у постанові від 4 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15, і Велика Палата Верховного Суду у постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц та від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц нарахований позивачем розмір відсотків річних по договору більш як в два рази перевищує розмір вказаного в договорі тіла кредиту, що становить надмірний та невиправданий майновий тягар для відповідача, порушує принципи добросовісності та розумності.
У справі, що переглядається позивач просить стягнути на його користь прострочену заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 110 700, 00 грн, в той час як заборгованість за кредитом станови 18 000 грн. 
З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстави для висновку про те, що нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим.
Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» - Мельник Вероніки Сергіївни залишити без задоволення.
Рішення Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 11 квітня 2025 року.
Суддя-доповідач
Судді