ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/764/24  Номер провадження 22-ц/814/578/25	Головуючий у 1-й інстанції Прасол Я. В.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.,
суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.,
розглянув у м. Полтаві в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»
на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2024 року
по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в:
       У червні 2024 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обгрунтування позовних вимог зазначали, що 28.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №241099361 у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового персонального ідентифікатора.
За умовами договору позичальникові надається кредит на суму 6500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності.
Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 26186 грн. 60 коп., яка складається з: 6500 грн. заборгованість за кредитом; 19686, 60 грн. заборгованість за несплаченими відсотками.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу, строк дії якого неодноразово продовжувався. Відповідно до витягу з прав вимоги №166 від 26.12.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 15145, 70 грн.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, термін дії якого продовжувався.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 26186, 60 грн.
06.03.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №06/03/24 за умовами якого позивачу було відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором. 
Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу№06/03/24 від 06.03.2024 до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на суму 26186, 60 грн.
Посилаючись на вищенаведене, просили стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 26186 грн. 60 коп. та понесені судові витрати по справі.
Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2024 року позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 241099361 від 28.10.2021 у розмірі 8947,30 грн. та судові витрати у розмірі 827, 73 грн. судового збору та 1708, 50 грн. на професійну правничу допомогу.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржило ТОВ «Юніт Капітал» в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги товариства в повному обсязі.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначають, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано розрахунки заборгованості створені та підписані електронними підписами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс».
Вказують, що наступними факторами - жодних нарахувань не здійснювалось та що сума заборгованості, зазначена у виписці, не є результатом нарахувань, здійснених позивачем. Натомість, вона відображає фактичний обсяг боргових зобов`язань, які були нараховані попередніми кредиторами та за якими позивач набув право вимоги в порядку, передбаченому статтею 516 Цивільного кодексу України.
Стверджують, що позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань відсотків та вважають, що це свідчить про сумлінне ставлення до своїх прав та обов`язків як нового кредитора. Алгоритм нарахування такої заборгованості узгоджений кредитним договором.
Звертають увагу суду, що в розрахунках наданих ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» при відступленні прав вимоги наявне балансове списання грошових коштів від клієнта до фактора відповідно до бухгалтерського обліку, яке жодним чином не стосується сплати заборгованості боржником.
Вказують, що крім цього, в розрахунку, наданому ТОВ «Таліон Плюс» в дату отримання права вимоги до боржника наявне нарахування коштів у сумі 6 500,00 грн. за тілом та 19 686,60 грн. за відсотками.
З огляду на вищезазначене, можна дійти висновку, що при відступленні права вимоги сума боргу списується з рахунків клієнта та нараховується на рахунки фактора, що виключає можливість сплати заборгованості боржником, оскільки є операцією внутрішнього бухгалтерського обліку.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України. 
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).
Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії №241099361. Відповідно до умов договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 6500 грн., строком на 29 днів до 26.11.2021, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 722,70% річних від суми кредиту в розрахунку 1,98% на добу. Договір підписано електронним підписом клієнта, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Кредитодавцем були виконані умови договору та перераховані грошові кошти у розмірі 6500 грн. на рахунок позичальника, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів та довідкою №04/2024 виданою ПАТ КБ «Приватбанк».
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова заборгованість» відповідачу здійснювалося нарахування коштів за користування кредитними коштами, відповідач частково здійснював погашення заборгованості, останнім були сплачені кошти за користування кредитом на загальну суму 1285 грн. 00 коп. Загальна заборгованість ОСОБА_1 , згідно з розрахунком станом на 28.12.2021 становить 15145, 70 грн. 
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01. 31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, якою договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 було викладено у новій редакції. Дія договору факторингу неодноразово продовжувалася.
Відповідно до реєстру прав вимоги №166 від 26.12.2021 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 241099361 на суму 15145,70 грн. 
Згідно довідки №241099361/ФК від 20.05.2024, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підтвердило відступлення 28.12.2021 права вимоги за кредитним договором №241099361 від 28.10.2021 укладеним з ОСОБА_1 ТОВ «Таліон Плюс».
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, термін дії договору неодноразово продовжувався.
Відповідно до реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 241099361 на суму 26186, 60 грн. 
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» у період з 28.12.2021 до 23.02.2022 останнім здійснювалося нарахування відсотків за користування кредитними коштами на підставі договору №241099361, розмір заборгованості станом на 31.07.2023 становить 26186, 60 грн. 
06.03.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 06/03/24, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №06/03/24 від 06.03.2024, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 1451.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №06/03/24 від 06.03.2024 до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 241099361 у сумі 26186 грн. 60 коп., з яких: 6500 грн. - основна сума боргу; 19686, 60 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд дійшов до висновку, що відповідачу на підставі укладеного кредитного договору були надані кошти у розмірі 6500 гривень, які відповідач у строки встановлені умовами договору не повернув, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Вирішуючи питання щодо стягнення відсотків районний суд виходив із відсоткової ставки передбаченої умовами кредитного договору та строком користування кредитними коштами. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками у розмірі 2447, 30 грн. (6500 грн. х 1,98% х 29 днів 1285 фактично сплачених відсотків, згідно розрахунку = 2447, 30 грн.).
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що у цій частині вимоги про стягнення відсотків є необґрунтованими та не відповідають умовам укладеного договору.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком з огляду на наступне.
Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України).
Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).
Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц.
Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.
Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.
Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача.
Відсутність порушеного, не визнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.
Зокрема, встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 910/15262/18, від 03 березня 2020 року у справі № 910/6091/19, від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/12787/17
Так, з матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 241099361 укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 28 жовтня 2021 року, натомість договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», який був укладений 28 листопада 2018 року, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_1 , відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року, яке в свою чергу передало 05.08.2020 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», які лише 06.03.2024 року уклали договір факторингу з позивачем.
Оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не могло було передане цим товариством спочатку ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на підставі договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, а потім 06.03.2024 року по договору факторингу №06/03/24 ТОВ «Юніт Капітал». 
Таким чином, ТОВ «Юніт Капітал». є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від ОСОБА_2 сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 30 жовтня 2020 року між ним та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
За таких обставин, районний суд дійшов обгрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині нарахування відсотків після спливу строку користування кредитними коштами.
В частині задоволених позовних вимог рішення суду не оскаржується, а тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції належним чином дослідив зібрані у справі докази, правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення суду в оскаржуваній частині.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Підстав для скасування даного рішення в оскаржуваній частині за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» залишити без задоволення.
Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2024 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя:                                                 О. Ю. Кузнєцова
Судді                                                                        О.І. Обідіна
О.О. Панченко