09 травня 2025 року Справа № 991/3616/25
Головуючий (суддя-доповідач) Провадження №11-сс/991/315/25
в апеляційній інстанції: ОСОБА_1 

ОКРЕМА ДУМКА
судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 
щодо ухвали від 09 травня 2025 року
(ЧАСТКОВО РОЗБІЖНА)

місто Київ
I. Зміст прийнятого рішення
1. 09.05.2025 колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду постановила ухвалу, якою апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 задовольнила - ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.04.2025 про повернення слідчому Державного бюро розслідувань клопотання про продовження строку тримання під вартою скасувала, провадження закрила.
II. Стисла позиція щодо ухваленого рішення
2. Із рішенням більшості колегії суддів в частині скасування оскаржуваної ухвали і закриття провадження я погоджуюся.
3. Однак не можу погодитися з тим, що колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду не постановила окремої ухвали відносно звернення до Вищої ради правосуддя для вирішення питання про притягнення судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 , оскаржувану ухвалу якого було скасовано, до дисциплінарної відповідальності.
III. Детальні міркування
4. Вважаю, що колегія суддів повинна була звернутися до Вищої ради правосуддя для вжиття стосовно судді Вищого антикорупційного суду  ОСОБА_5 заходів у межах наданих повноважень, відповідно до ст. 3 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності на підставі підпункту «а» п. 1 ч. 1 ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
4.1. Адже суддя ОСОБА_5 , виконуючи повноваження слідчого судді, під час вирішення питання про прийнятність клопотання слідчого Державного бюро розслідуваньщодо продовження строку тримання під вартою підозрюваного  ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №42023000000000684, достовірно будучи обізнаним з ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 13.01.2025 у справі №757/56984/24-к (цим рішенням зроблено висновок про віднесення даного кримінального провадження до юрисдикції Вищого антикорупційного суду), умисно припустився істотного порушення ч. 1 ст. 33-1 і п. 1 ч. 5 ст. 216 Кримінального процесуального кодексу України /далі - КПК/. Про вказане свідчить як зміст наведеної ухвали, так і наявність її копії в матеріалах справи №757/18910/25-к, яку було розглянуто слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва через самоусунення судді ОСОБА_5 від здійснення судового контролю за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №42023000000000684 в справі №991/3616/25.
4.2. Водночас суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження з підстави умисного істотного порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що призвело до порушення правил щодо юрисдикції суду.
4.3. Висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді (ч. 3 ст. 415 КПК).
4.4. Таким чином, для судді ОСОБА_5 при вирішенні у справі №991/3616/25 питання щодо прийнятності клопотання слідчого Державного бюро розслідуваньщодо продовження строку тримання під вартою підозрюваного  ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №42023000000000684 висновки, викладені в ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 13.01.2025 у справі №757/56984/24-к, про підсудність цього кримінального провадження Вищому антикорупційному суду на стадії досудового розслідування є обов`язковими.
5. Згідно із ч. 2 ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» скасування або зміна судового рішення не має наслідком дисциплінарну відповідальність судді, який брав участь у його ухваленні, крім випадків, коли скасоване або змінене рішення ухвалено внаслідок умисного порушення норм права чи неналежного ставлення до службових обов`язків.
5.1. Оскільки, на мою думку, суддя ОСОБА_5 умисно прийняв у справі №991/3616/25 рішення щодо повернення клопотання, самоусунувшись від його розгляду, то вказані дії свідчать про наявність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
5.2. Із огляду на наведене вважаю, що колегія суддів повинна була відреагувати на вказану поведінку судді шляхом звернення до Вищої ради правосуддя.
6. Так як наведеного зроблено не було, то я й висловив цю окрему думку.

Суддя: ОСОБА_2