ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025 року          м.Дніпро         Справа №  904/4769/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого судді  Дарміна М.О. (доповідач)
суддів Чус О.В., Кощеєв І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська область на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2025 у справі  №904/4769/24 (суддя Ніколенко М.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон-Груп", м. Київ 
до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська область 
про стягнення суми основного боргу у розмірі 143 893,90 грн., пені у розмірі 5 180,18 грн., штрафу у розмірі 10 072,60 грн. 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оріон-Груп" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення суми основного боргу у розмірі 143 893,90 грн., пені у розмірі 5 180,18 грн., штрафу у розмірі 10 072,60 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2025 у справі № 904/4769/24 позов задоволено частково.
Стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон-Груп" суму основного боргу у розмірі 143 893,90 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 190,23 грн. та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 13 562,38 грн.
Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 5 180,18 грн. та штрафу у розмірі 10 072,60 грн.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що на виконання умов договорів про закупівлю товару №336/13-199-зв від 06.05.2024 №404/13/304ВО від 06.06.2024, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оріон-Груп» (надалі – постачальник) та Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 143 893,90 грн, що підтверджується видатковими накладними №ГП-00002050 від 17.06.2024 та №ГП-00002051 від 17.06.2024.
У зв`язку з порушенням відповідачем умов вищевказаних договорів в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар, суд першої інстанції  дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 143 893,90 грн є обґрунтованими.
Місцевим господарським судом встановлено, що сторонами не було погоджено розмір та базу нарахування штрафних санкцій. З поданого позивачем розрахунку штрафних санкцій, вбачається, що його здійснено в порядку абзацу 3 частини 2 статті 231 ГК України, як за порушення відповідачем виконання саме грошового зобов`язання, що суперечить приписам чинного законодавства. 
За таких обставин, господарський суд виснував, що вимоги ТОВ «Оріон-Груп» про стягнення пені у розмірі 5 180,18 грн та штрафу у розмірі 10 072,60 грн є необґрунтованими.
На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково в розмірі 143 893,90 грн – суми основного боргу. У задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 5 180,18 грн та штрафу у розмірі 10 072,60 грн – відмовлено.
Також, господарським судом здійснено розподіл витрат на послуги адвоката пропорційно задоволених позовних вимог, а саме покладено на відповідача витрати позивача на правову допомогу у розмірі 13 562,38 грн. 

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, через систему "Електронний суд",  Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2025 у справі № 904/4769/24 в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 13 562,38 грн.– скасувати та прийняти нове рішення, яким вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу зменшити до 5000,00 грн.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
Скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 13 562,38 грн, як таке, що винесене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, інша частина рішення не оскаржується.
Апелянт зауважує, що у договорі про надання правової допомоги не було визначено розміру гонорару, а тому сума 13 562,38 грн є необґрунтованою та непідтвердженою.
На переконання скаржника, заявлений у акті приймання-передачі послуг час, витрачений адвокатом на виконання зазначених у акті робіт (наданих послуг) є явно завищеним та не відповідає критерію розумності враховуючи те, що справа не є складною.
Крім того апелянт зазначив, що матеріалами справи не підтверджено вчинення адвокатом будь-яких дій (запитів чи звернень до підприємств, установ, організацій) з метою збирання доказів, і це може бути лише підтвердженням того, що всі необхідні докази були у позивача.
На підставі наведеного, скаржник просить апеляційний господарський суд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2025 у справі №904/4769/24 в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 13 562,38 грн скасувати та прийняти нове рішення, яким вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу зменшити до 5 000,00 грн.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

25.02.2025 до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, за змістом якого останній вважає подану скаргу не обґрунтованою та незаконною.
Позивач зазначає, що скаржник безпідставно стверджує, що в договорі не було визначено розміру гонорару, оскільки дане твердження спростовується наданими до суду доказами, зокрема актом про прийняття-передачу наданих послуг, рахунком на оплату та платіжною інструкцією, які чітко визначають вартість наданих послуг та підтверджують факт їх оплати.
Також, позивач зауважує, що робота адвоката включала вивчення матеріалів справи та інші процесуальні дії, що потребували відповідних часових та професійних витрат. Окрім того, в першій інстанції представником ТОВ «Оріон Груп» була подана відповідь на відзив ДП «СхідГЗК», що потребувало додаткового часу на вивчення аргументів відповідача, пошук та аналіз судової практики, підготовку правової позиції та складання процесуального документа. Пошук релевантної судової практики, її аналіз та застосування у справі також є важливою складовою адвоката, що вимагає професійних навичок та часових витрат, які мають бути належним чином компенсовані.
Позивач наголошує, що при розгляді справи в суді першої інстанції ДП «СхідГЗК» не заявляло про зменшення витрат на правову допомогу, що свідчить про зловживання процесуальними правами на стадії апеляційного оскарження.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., судді Кощеєв І.М.
Ухвалою суду від 03.02.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/4769/24. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/4769/24.
05.02.2025 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 904/4769/24.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська область на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2025 у справі    №904/4769/24, для розгляду у порядку письмового провадження,    без повідомлення учасників справи.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оріон-Груп" (надалі – постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі - покупець) було укладено договори про закупівлю товару № 336/13/199-зв від 06.05.2024 та № 404/13/304ВО від 06.06.2024 (надалі - договори).
Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.
Відповідно до п. 11.1 договорів, договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2024, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Пунктом 1.1 договорів передбачено, що постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, зазначений в п. 1.2 договору, а покупець - прийняти і оплатити такий товар.
Згідно з п. 1.2 договору № 336/13/199-зв, постачальник зобов`язується поставити Баласти для розрядних ламп чи трубок, код ДК 021:2015-3115 (Блок живлення) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною договору.
Пунктом 1.2 договору № 404/13/304ВО встановлено, що постачальник зобов`язується поставити Прилади звукової та візуальної сигналізації, код ДК 021:2015-3162 (Пристрої пожежної сигналізації) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до п. 3.1 договору № 336/13/199-зв, сума (ціна) договору, відповідно до специфікації № 1, становить 14 700 грн., крім того ПДВ 20% - 2 940 грн. Загальна сума становить 17 640 грн. з урахуванням ПДВ 20%.
Пунктом 3.1 договору № 404/13/304ВО визначено, що сума (ціна) договору, відповідно до специфікації № 1, становить 105 211,62 грн., крім того ПДВ 20% - 21 042,32 грн. Загальна сума становить 126 253,94 грн. з урахуванням ПДВ 20%.
На виконання умов договорів, між сторонами були підписані специфікації № 1 від 06.05.2024 та специфікації № 1 від 06.06.2024, у якій визначено найменування, кількість, ціну, загальну вартість товару тощо.
Згідно з п. 5.1 договорів, поставка товару здійснюється партіями. Обсяг кожної партії уточнюється у заявках, підписаних працівниками покупця.
На виконання умов договору № 336/13/199-зв покупцем було надано постачальнику заявку №13-10/1659 від 10.06.2024 на поставку товару.
На виконання умов договору № 404/13/304ВО покупцем було надано постачальнику заявку № 13-10/1660 від 10.06.2024 на поставку товару.
Позивач виконав умови договорів, поставив відповідачу товар на загальну суму 143 893,90 грн., що підтверджується видатковими накладними № ГП-00002050 від 17.06.2024 та № ГП-00002051 від 17.06.2024.
Пунктом 4.2 договорів визначено, що покупець здійснює оплату отриманої партії товару по факту його поставки протягом 60-ти календарних днів.
З урахуванням п. 4.2 договору, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленого товару настав 16.08.2024.
Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив поставлений товар у встановлені строки.
За таких обставин, у Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Оріон-Груп" у розмірі 143 893,90 грн.

Щодо покладення на відповідача витрат позивача на послуги адвокат.
У позові позивач просить суд покласти на відповідача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 15 000 грн.
У якості доказів надання адвокатом Солдаткіним Олександром Сергійовичем Товариству з обмеженою відповідальністю "Оріон-Груп" юридичних послуг під час розгляду справи №904/4769/24 позивачем долучено до суду: договір про надання професійної правничої допомоги № 43 від 24.10.2024, акт про прийняття - передачу наданих послуг № 1 від 25.10.2024, рахунок на оплату № 251024 від 25.10.2024, платіжну інструкцію № 7107 від 29.10.2024, ордер № 1736359 від 24.10.2024.
Відповідно до акту про прийняття - передачу наданих послуг № 1 від 25.10.2024, адвокатом були надані позивачу юридичні послуги на загальну суми 15 000 грн., які складаються з:
- зустрічі, консультації клієнта, узгодження правової позиції;
- підготовки позовної заяви (включаючи розрахунок штрафних санкцій);
- подання позовної заяви до суду - 
загалом 5 годин із розрахунку 3 000 грн. за 1 годину роботи адвоката.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
Предметом апеляційного оскарження є висновки суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат.
З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, колегією суддів в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорених сторонами обставин справи відносно того, що:   між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оріон-Груп" (постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) було укладено договори про закупівлю товару № 336/13/199-зв від 06.05.2024 та № 404/13/304ВО від 06.06.2024, на виконання яких Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 143 893,90 грн., що підтверджується видатковими накладними № ГП-00002050 від 17.06.2024 та № ГП-00002051 від 17.06.2024.
Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (п.49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-ц).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема,   витрати на професійну правничу допомогу   (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до тексту позовної заяви: "…      Позивач відповідно до п. 9) частини 3 ст. 162 ГПК України повідомляє, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат складається з суми сплати судового збору за подання позовної заяви – 2422,40 грн, а також 15 000,00 грн за надання професійної правничої допомоги адвоката. На підтвердження факту понесення позивачем судових витрат надаємо квитанцію про сплату судового збору від 29 жовтня 2024 року №7106, копію договору про надання правової допомоги №43 від 24 жовтня 2024 року, копію акту про прийняття-передачу наданих послуг №1 від 25 жовтня 2024 року, копію рахунку на оплату №251024 від 25 жовтня 2024 року, платіжну інструкцію від 29 жовтня 2024 року, №7107 про оплату правничої допомоги …".
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів констатує, що позивачем дотримано вимоги частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України в частині надання разом з першою заявою по суті спору попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Суд апеляційної інстанції враховує висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії касаційного господарського суду від 06.10.2020 у справі №922/376/20, відповідно до якого: оскільки в процедурі спрощеного провадження   стадія судових дебатів   відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.
Водночас у даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про   подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
У даному випадку, позивачем при подачі позовної заяви 29.10.2024 було   заявлено про те, що він очікує понести витрати на правову допомогу та подано докази в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.
Таким чином, колегія суддів констатує дотримання позивачем передбаченого статтями   124, 129   Господарського процесуально кодексу України   порядку подання попереднього розрахунку суми судових витрат та надання суду доказів на підтвердження розміру таких витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2024 адвокат – Солдаткін Олександр Сергійович та Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріон-Груп» уклали договір №43 про надання професійної правничої допомоги, предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані з захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів (п. 1.1. договору).
Повноваження адвоката визначені в пункті 2.1. договору.
Пунктом 3.1. договору передбачено, що розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами у актах приймання-передачі наданих послуг, які є невід`ємною частиною цього договору.
Договір діє з моменту погодження усіх істотних умов та підписання сторонами тексту договору та додатків (додаткових угод) до нього. Дія договору припиняється його належним виконанням (пп. 4.1., 4.2. договору).
Враховуючи наведене, колегія суддів відхиляє доводи апелянта відносно того, що: «… У договорі про надання правової допомоги не було визначено розміру гонорару, а тому сума 13 562,38 грн є необґрунтованою та непідтвердженою…» як безпідставні, оскільки порядок визначення розміру гонорару передбачено пунктом 3.1. договору, що не суперечить вимогам чинного законодавства та цілком узгоджується з принципом свободи договору.
Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2-4 ст. 126 ГПК передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З урахуванням доданого   до матеріалів справи акту прийняття – передачі наданих послуг №1 від 25.10.2024 встановлено наступне:
Адвокат надав клієнту правничу допомогу у підготовці позовної заяви про стягнення з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ТОВ «оріон-Груп» 143 893,90 грн основного боргу за поставлений товар; пеню 5 180,18 грн; 10 072,60 грн штрафу, а всього 159 146,65 грн, а саме надано наступні послуги:
- зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції. Підготовка позовної заяви (включаючи розрахунок штрафних санкцій). Подання позовної заяви до суду – 5 год (вартість однієї години 3 000,00 грн).
Вартість послуг за цим актом становить 15 000,00 грн без ПДВ.
Враховуючи вищевикладене, розподілу підлягає 15 000,00 грн понесених позивачем на отримання професійної правничої допомоги в суді першої інстнанції.
Згідно зі статтею 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Адвокатський гонорар може існувати у двох формах – фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення – при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).
Враховуючи зміст акту прийняття-передачі наданих послуг №1 від 25.10.2024, колегія суддів констатує, що сторони погодили    погодинну оплату розміру адвокатського гонорару.
Згідно платіжної інструкції від 29.10.2024 №7107 ТОВ «Оріон-Груп» було здійснено оплату за надання професійної правничої допомоги адвоката по даній справі в повному обсязі (том 1, а.с.24 зворотна сторона).
У постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Здійснивши аналіз документів, на підставі яких позивач просить стягнути відповідні витрати, колегія суддів, враховуючи критерії при визначенні розміру відшкодування позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу за рахунок відповідача, доходить висновку, що адвокатом позивача доведено співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та фактичним обсягом виконаних ним робіт (наданих послуг).
З огляду на наявні у матеріалах справи докази, надані заявником документи в їх сукупності, а також загальні засади цивільного законодавства щодо справедливості та добросовісності, принципу співмірності судових витрат, колегія суддів доходить висновків, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для пропорційного розподілу витрат, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи, з огляду на часткове задоволення судом першої інстанції позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що: «… Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові КГС ВС від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України …
… Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України …
… Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу …
… У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт …
… Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. …
… У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір…
… Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи …
… Беручи до уваги вищенаведене, а також дослідивши подані позивачем матеріали та об`єктивно оцінивши час, необхідний для оцінки цих матеріалів, вважаємо, що заявлений у акті приймання-передачі послуг час, витрачений адвокатом на виконання зазначених у акті робіт (наданих послуг) є явно завищеним та не відповідає критерію розумності враховуючи те, що справа не є складною. 
Разом з тим, належить зазначити, що матеріалами справи не підтверджено вчинення адвокатом будь-яких дій (запитів чи звернень до підприємств, установ, організацій) з метою збирання доказів, і це може бути лише підтвердженням того, що всі необхідні докази були у позивача. …» відхиляються колегією суддів як такі, що носять характер оціночних суджень та зводяться до цитування апелянтом норм права, які регулюють порядок відшкодування витрат з правничої допомоги та рішень ЄСПЛ, однак не містять в собі обґрунтувань, які б могли бути перевірені судом апеляційної інстанції на предмет відповідності фактичним обставинам справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права
Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.
У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційних скаргах не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.
З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2025 у справі №904/4769/24 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат

Розподіл судового збору за результатами апеляційного перегляду оскаржуваного рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу не здійснюється, оскільки відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за перегляд рішення в цій частині   судовий збір не справляється.
Керуючись ст. ст.   129,   269,   270,   273,   275,   276,   282,   284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2025 у справі №904/4769/24 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2025 у справі №904/4769/24 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено   статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                    М.О. Дармін

Суддя                                                                        О.В. Чус

Суддя                                                                        І.М. Кощеєв