УХВАЛА

30 квітня 2025 року 
м. Київ

справа №420/16480/24
адміністративне провадження №К/990/15389/25
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Стрелець Т.Г., розглянувши заяви Національного банку України про зупинення дії та виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі № 420/16480/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВАЛТА ГРУП» до Національного банку України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВАЛТА ГРУП» звернулося до суду з позовом до Національного банку України, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення Національного банку України №21/2160-рк від 27 листопада 2023 року про анулювання ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг.
- зобов`язати Національний банк України прийняти рішення, яким поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВАЛТА ГРУП» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на:
- надання послуг з факторингу, надання послуг з фінансового лізингу, надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, видані згідно з розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 21 лютого 2017 року №346;
- провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання гарантій, видану згідно з розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 21 лютого 2017 року №346 та переоформлену відповідно до абзацу четвертого пункту 10 розділу ІІ Закону України від 12 вересня 2019 року №79-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг»;
- торгівлю валютними цінностями, видану відповідно до постанови Правління Національного банку України від 26 березня 2021 року №26 «Про затвердження Положення про порядок видачі ліцензій на торгівлю валютними цінностями» (початок дії 24 травня 2021 року);
- визнати протиправним та скасувати рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України від 08 грудня 2023 року про виключення Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ВАЛТА ГРУП» з Державного реєстру фінансових установ;
- зобов`язати Національний банк України прийняти рішення про включення Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ВАЛТА ГРУП» до Державного реєстру фінансових установ.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВАЛТА ГРУП» задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року скасовано.
Ухвалено у справі нове судове рішення, яким задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВАЛТА ГРУП».
Не погодившись з судовим рішенням апеляційної інстанції, відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року, залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі №420/16480/24.
До касаційної скарги додано заяви відповідача про зупинення дії судового рішення і зупинення виконання рішення у справі № 420/16480/24.
Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Національного банку України на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі № 420/16480/24. 
Відповідно до частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду, зокрема, вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи; вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.
Суд, розглянувши вказані заяви, вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 340 КАС України, суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, які оскаржуються.
За приписами частини першої статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Зупинення виконання (дії) оскаржуваного судового рішення є правом, а не обов`язком суду касаційної інстанції, і можливе лише за наявності для цього обґрунтованих, поважних причин. Сама по собі незгода скаржника з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення його виконання (дії), а сподівання і припущення на певні результати касаційного розгляду справи не можуть бути підставою для зупинення виконання (дії) судового рішення, яке набрало законної сили.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Для зупинення виконання (дії) судових рішень, яке допускається як виняток, мають бути вагомі причини.
Згідно зі статтею 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Тлумачення статті 375 КАС України також свідчить про те, що заява про зупинення виконання має містити належне обґрунтування потреби зупинення виконання судового рішення (зокрема, через неможливість повороту виконання такого рішення у разі його скасування) та до неї мають бути долучені, за наявності, докази, що свідчили б про загрозу настання незворотних наслідків внаслідок виконання судових рішень, які набрали законної сили.
Розгляд питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням оскаржуваних судових рішень.
Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України та інше.
Відповідач обґрунтовує необхідність зупинення дії постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі № 420/16480/24 тим, що невжиття вказаних заходів може завдати шкоди державним інтересам і мати негативні наслідки.
Суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження таких обставин. Отже, у задоволенні заяви відповідача про зупинення дії судового рішення слід відмовити.
Щодо заяви відповідача про зупинення виконання судового рішення, заявник обґрунтовує необхідність такого зупинення тим, що невжиття вказаних заходів призведе до позбавлення Національного банку України можливості ефективно реалізувати право на касаційне оскарження, а також у разі задоволення касаційної скарги Національного банку України та скасування вищезазначених рішення та постанови судів першої та апеляційної інстанцій для відновлення порушених цими рішеннями прав Національного банку України необхідно буде докласти значних зусиль.
Верховний Суд звертає увагу, що клопотання про зупинення дії або виконання судового рішення має бути вмотивованим, містити підстави для такого зупинення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
При цьому застосування відповідних повноважень має бути обґрунтованим, а підстави вагомими та доведеними, оскільки у такому випадку інша сторона у справі (учасники справи), на користь якої таке рішення постановлене, буде обмежена у праві на задоволення своїх вимог.
Варто наголосити, що сама по собі незгода скаржника з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення його виконання, оскільки перевірка правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і дотримання норм процесуального права здійснюється судом касаційної інстанції лише під час касаційного перегляду справи з дотриманням визначеної КАС України процедури і процесуальних гарантій учасників справи.
Касаційний суд не може ставити під сумнів законність судових рішень судів попередніх інстанцій на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження тільки через те, що такі судові рішення оскаржено і скаржник вважає їх незаконними.
Крім того, Верховний Суд враховує те, що необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.
Враховуючи, що заява відповідача про зупинення виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі № 420/16480/24 не містить мотивів, які б в розумінні наведених законодавчих приписів могли б слугувати підставою для зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, у задоволенні вказаної заяви відповідача слід відмовити.
Слід зауважити, що сама по собі наявність у суду касаційної інстанції права на зупинення виконання судового рішення та незгода сторони із рішенням не є підставою для його зупинення.
Керуючись статтями 340, 375 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяв Національного банку України про зупинення дії та виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі №420/16480/24.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              Т. Г. Стрелець