ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року 
м. Київ

справа №440/12540/23
адміністративне провадження №К/990/33599/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Соколова В.М., Уханенка С.А.
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Полтавської митниці про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку            за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданої адвокатом Панченко Оленою Олександрівною, на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від               07 лютого 2024 року, ухвалене у складі головуючого судді Головка А.Б., і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Любчич Л.В., суддів Спаскіна О.А., Присяжнюк О.В.,
У С Т А Н О В И В :
І. Короткий зміст позовних вимог
1. У серпні 2023 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Полтавської митниці, у якому просила:
- визнати незаконними та скасувати пункти 1, 2, 5 наказу Полтавської митниці від 03 серпня 2023 року №241-о «Про звільнення ОСОБА_1 »; 
- поновити ОСОБА_1 на державній службі та на посаді заступника начальника управління - начальника відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Полтавської митниці з                 08 серпня 2023 року; 
- стягнути з Полтавської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за                  час вимушеного прогулу за вирахуванням податків та обов`язкових платежів починаючи з                    08 серпня 2023 року по день поновлення на посаді.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 18 квітня 2023 року призначена   без конкурсного відбору на посаду заступника начальника управління - начальника відділу адміністрування митних платежів та контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Полтавської митниці на умовах строкового трудового договору, з укладанням контракту про проходження державної служби. 07 серпня 2023 року на підставі наказу Полтавської митниці від 03 серпня 2023 року №241-о ОСОБА_1 припинено державну службу та звільнено з займаної посади у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури, штатного розпису Полтавської митниці без скорочення чисельності або штату державних службовців, відповідно до пункту 4 частини першої статті 83 та пункту 1 частини першої статті 87 Закону України від       10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII). Позивач уважає незаконними пункти 1, 2, 5 наказу Полтавської митниці від 03 серпня 2023 року №241-о, оскільки, на переконання ОСОБА_1 , її звільнено протиправно, так як: ані скорочення посади, ані реорганізації Полтавської митниці у липні-серпні 2023 року не відбувалося; позивачу не пропонували іншої посади державної служби, хоча на момент її попередження про можливе наступне звільнення у Полтавській митниці було 77 вакантних посад державної служби категорії «Б» та «В»; посада державної служби заступника начальника управління - начальника відділу адміністрування митних платежів та контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Полтавської митниці не скорочена, а фактично перейменована на посаду заступника начальника управління - начальника відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Полтавської митниці.
ІІ. Короткий зміст оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
3. Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 07 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовив. 
4. Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 10 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року - без змін.
5. Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що процедура звільнення державного службовця у зв`язку з припиненням державної служби за ініціативою суб`єкта призначення на момент виникнення спірних правовідносин урегульована нормами Закону №889-VIII, що виключає застосування до спірних правовідносин положень Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Виходячи з приписів пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII, у суб`єкта призначення є можливість розірвати трудовий договір з підстав скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізації державного органу з будь-яким державним службовцем. Станом на 07 серпня 2023 року посада заступника начальника управління - начальника відділу адміністрування митних платежів та контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Полтавської митниці скорочена, що спростовує доводи позивача про те, що ця посада фактично була перейменована на заступника начальника управління - начальника відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Полтавської митниці. Закон України від                 12 травня 2015 року №389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон №389-VIII) містить чітку заборону переведення працівників, призначених без конкурсного відбору на інші посади державної служби. Тому, оскільки позивач була призначена на посаду без проведення конкурсу в період дії воєнного стану, то її право на переведення у зв`язку з реорганізацією           на іншу посаду прямо обмежене дією режиму воєнного стану. Вивчення переважних прав нівелюється прямою забороною вказаного Закону щодо неможливості переведення на інші посади державної служби осіб, призначених на посади без проведення конкурсу в період дії воєнного стану. При конкуренції норм права абзацу 2 частини третьої статті 87 Закону           №889-VIII та частини п`ятої статті 10 Закону №389-VIII, застосуванню підлягають норми частини п`ятої статті 10 Закону №389-VIII, як спеціальної у спірних правовідносинах у період дії воєнного стану. Отже, у період дії воєнного стану обмежується право щодо можливості переведення державних службовців на інші посади державної служби, якщо такі службовці були призначені без конкурсного відбору в період дії воєнного стану. З огляду на те, що позивач була призначена без конкурсного відбору в період дії воєнного стану, переведення її на іншу посаду не могло бути реалізовано у силу приписів частини п`ятої статті 10 Закону №389-VIII, у зв`язку       з дією на території України правового режиму воєнного стану. Суди попередніх інстанцій зауважили, що у період дії воєнного стану особи призначаються на посади державної служби без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, на підставі поданої заяви, заповненої особової картки встановленого зразка та документів, що підтверджують наявність у таких осіб громадянства України, освіти та досвіду роботи згідно з вимогами законодавства, встановленими щодо відповідних посад. Згідно із попередженням про можливе наступне звільнення у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури, штатного розпису Полтавської митниці без скорочення чисельності, штату державних службовців ОСОБА_1 було роз`яснено, що оскільки призначення на посади державної служби у період дії воєнного стану здійснюється без конкурсного відбору, її кандидатура може бути розглянута суб`єктом призначення у разі заповнення інших вакантних посад державної служби на період дії воєнного стану. Проте позивач після звільнення зі служби не скористалася передбаченим законодавством правом та не подала заяву на повторне призначення на       посаду в порядку, визначеному вище. Із попередженням про можливе наступне звільнення ОСОБА_1 ознайомлена 04 липня 2023 року, а звільнено її з займаної посади оскаржуваним наказом 07 серпня 2023 року, що свідчить про дотримання відповідачем               30-денного терміну, визначеного частиною третьою статті 87 Закону №889-VIII. У частині третій статті 87 Закону №889-VIII визначено, зокрема, що державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, й у відповідача відсутня можливість запропонувати позивачу відповідні посади з огляду на пряму заборону, висловлену законодавцем у частині п`ятій статті 10 Закону №389-VIII. Тож, твердження позивача про те, що, не дивлячись на пряму законодавчу заборону переводити на інші посади державної служби осіб, які були прийняті на роботу в період воєнного стану, відповідач був зобов`язаний запропонувати іншу посаду державної служби, є хибним і суперечить приписам чинного законодавства. Таким чином, оскаржувані пункти 1, 2,     5 наказу Полтавської митниці від 03 серпня 2023 року №241-о є правомірними, відповідають вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та скасуванню не підлягають, а за відсутності підстав для задоволення основної позовної вимоги, відсутні підстави й для задоволення похідних вимог про поновлення на державній службі та посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Адвокат Панченко Олена Олександрівна (далі - Панченко О.О.) подала в інтересах ОСОБА_1 до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 року і прийняти постанову, якою задовольнити позов. 
7. Як підставу оскарження судових рішень скаржник, посилаючись на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, визначила пункти 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України. Стверджує про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, неправильне застосування до спірних правовідносин пункту 1 частини першої та частини третьої статті 87 Закону №889-VIII, частини п`ятої статті 10 Закону №389-VIII, відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.
8. На переконання скаржника, суди першої та апеляційної інстанцій безпідставно відмовили у задоволенні позову, оскільки не врахували, що Законом №389-VIII не врегульовано питання припинення державної служби та не встановлено спеціальних норм щодо якогось окремого порядку (процедури) звільнення державних службовців, які призначені на посаду відповідно до абзацу 1 частини п`ятої статті 10 вказаного Закону. У частині п`ятій статті 10 Закону №389-VIII наявна лише заборона щодо можливості переведення державних службовців на інші посади державної служби, якщо такі службовці були призначені без конкурсного відбору в період             дії воєнного стану. Відповідно, висновок судів про те, що у відповідача відсутня можливість запропонувати позивачу відповідні посади з огляду на пряму заборону, висловлену законодавцем у частині п`ятій статті 10 Закону №389-VIII, є хибним, оскільки законодавець у частині п`ятій статті 10 вказаного Закону такої заборони не зазначив. У зв`язку з цим, немає ніякої конкуренції норм права абзацу 2 частини третьої статті 87 Закону №889-VIII та частини п`ятої статті 10 Закону №389-VIII, оскільки чинними щодо порядку звільнення державних службовців є норми, які визначені у статті 87 Закону №889-VIII. Тож, суб`єкт призначення або керівник державної служби зобов`язаний попередньо виконати вимоги, викладені у частині третій статті 87 Закону №889-VIII, - попередження державного службовця про наступне звільнення та пропонування іншої посади державної служби. Звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII може бути виключно лише за відсутності можливості запропонувати відповідні посади, а долучені до матеріалів справи документи щодо наявності         у Полтавській митниці багатьох вакантних посад державних службовців станом на 03 липня 2023 року свідчить, що можливість запропонувати позивачу іншу посаду була більш ніж наявна (77 вакансій). З огляду на законодавчі приписи, встановлені частиною третьою статті 87 Закону №889-VIII, відповідач, звільняючи позивача, не дотримався процедури припинення державної служби, він не запропонував позивачу жодної з вакантних посад, чим порушив вимоги частини третьої статті 87 Закону №889-VIII. 
9. Також у касаційній скарзі зазначено про помилковість висновків судів попередніх інстанцій щодо скорочення посади, яку обіймала позивач, оскільки, на переконання скаржника, станом на 03 липня 2023 року (дата введення в дію нового штатного розпису) і на 07 серпня 2023 року (дата звільнення позивача) посада заступника начальника управління - начальника відділу адміністрування митних платежів та контролю митної вартості не була скорочена, а лише перейменована, проте суди цьому належної оцінки не надали. 
10. За твердженнями скаржника, оскаржувані пункти 1, 2, 5 наказу Полтавської митниці від          03 серпня 2023 року №241-о «Про звільнення ОСОБА_1 » є протиправними, не ґрунтуються на вимогах законодавства, прийняті без урахування усіх обставин, що мали значення для прийняття цього наказу, тому підлягали скасуванню, а позивач поновленню на роботі, але суди попередніх інстанцій неповно з`ясували усі обставини, що мають значення        для справи, неправильно застосували норми матеріального права, порушили норми процесуального права, не врахували правових позицій Верховного Суду, що привело до необґрунтованої відмови у задоволенні позову. 
IV. Рух справи у суді касаційної інстанції
11. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кашпур О.В., суддів Прокопенка О.Б., Уханенка С.А. ухвалою від 19 вересня 2024 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Водночас посилання скаржника на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України Суд відхилив.
12. 26 вересня 2024 року Полтавською митницею подано відзив на касаційну скаргу із проханням залишити її без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду              від 10 червня 2024 року - без змін, оскільки касаційна скарга, на думку відповідача, є необґрунтованою, а оскаржувані судові рішення ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій з додержанням норм матеріального і процесуального права.
13. 17 жовтня 2024 року адвокатом Панченко О.О. подано відповідь на відзив на касаційну скаргу із проханням урахувати доводи, викладені у цій відповіді. 
14. 21 жовтня 2024 року Полтавською митницею подано заперечення на відповідь на відзив на касаційну скаргу із проханням урахувати ці заперечення під час розгляду касаційної скарги. 
15. Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 березня 2025 року, який здійснено на підставі розпорядження заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від           25 березня 2025 року №287/0/78-25 (на підставі службової записки судді-доповідача             Кашпур О.В. від 25 березня 2025 року №12112/25 щодо настання обставин, які унеможливлюють розгляд судової справи, у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_2 , який входить до складу постійної колегії суддів, з метою дотримання строків розгляду справи) для розгляду справи №440/12540/23 (провадження №К/990/33599/24) здійснено заміну судді Прокопенка О.Б. на суддю Соколова В.М.
16. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В.    від 26 березня 2025 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження         з 27 березня 2025 року.
V. Стислий виклад обставин справи, установлених судами першої та апеляційної інстанцій
17.  ОСОБА_1 обіймала посаду головного державного інспектора відділу адміністрування митних платежів та контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Полтавської митниці.
18. 12 квітня 2023 року наказом Полтавської митниці №95-о «Про звільнення                ОСОБА_1 » припинено державну службу та звільнено 17 квітня 2023 року        ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора відділу адміністрування митних платежів та контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД за угодою сторін, відповідно до частини другої статті         86 Закону №889-VIII та пункту 1 статті 36 КЗпП України.
19. Наказом Полтавської митниці від 17 квітня 2023 року №102-о «Про призначення ОСОБА_1 » призначено без конкурсного відбору з 18 квітня 2023 року ОСОБА_1 на посаду заступника начальника управління - начальника відділу адміністрування митних платежів та контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Полтавської митниці на умовах строкового трудового договору до призначення на цю посаду переможця конкурсу або до спливу дванадцяти місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, з укладенням контракту про проходження державної служби, відповідно до Закону України від 12 травня 2022 року №2259-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо функціонування державної служби та місцевого самоврядування у період дії воєнного стану» (далі - Закон №2259-IX).
20. Згідно із дорученням в.о. голови Державної митної служби України (далі - ДМС України, Держмитслужба) від 27 квітня 2023 року №49-12/1-Д, у зв`язку із введенням воєнного стану          в Україні відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до підпунктів 1, 26 пункту 11 Положення про Державну митну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від        06 березня 2019 року №227, листа Міністерства фінансів України від 06 квітня 2023 року №34050-07-61/9325, з метою оптимізації чисельності працівників митниць залежно від функціонування чи тимчасового закриття пунктів пропуску через державний кордон, пунктів контролю та зміною навантаження на внутрішні підрозділи митного оформлення у зв`язку             з агресією російської федерації проти України, з метою підвищення ефективності роботи митниць, збереження кадрового потенціалу та раціонального використання бюджетних        коштів доручено, зокрема: територіальним органам Держмитслужби в установленому порядку забезпечити подання до Держмитслужби відповідних змін до організаційних структур та штатних розписів територіальних органів Держмитслужби; Департаменту бухгалтерського обліку, планово-фінансової та господарської роботи у взаємодії із територіальними органами Держмитслужби подати на розгляд в.о. голови Держмитслужби штатні розписи територіальних органів Держмитслужби, враховуючи такі критерії: передбачити запровадження контрактної форми проходження державної служби для всіх посад державної служби у митницях; дотримуватися відсоткового співвідношення чисельності підрозділів митного оформлення           до загальної чисельності митниці (65%), за винятком, якщо територіальним органом Держмитслужби надано обґрунтування щодо необхідності відхилення від такого відсоткового співвідношення на період дії воєнного стану в Україні; забезпечити оптимальну кількість працівників служб управління персоналом ураховуючи надані НАДС зауваження листом від         16 березня 2023 року №1179/20.1-23; збільшити за рахунок вивільнених штатних одиниць чисельність інших структурних підрозділів митниць, в тому числі на підставі пропозицій, наданих згідно із пунктом 4 цього доручення.
21. Перелік змін №4 до структури Полтавської митниці та Структуру Полтавської митниці затверджено в.о. голови ДМС України Сергієм Звягінцевим 23 червня 2023 року.
22. Наказом в.о. начальника Полтавської митниці від 26 червня 2023 року №116 введено в         дію з 03 липня 2023 року Перелік змін №4 до структури Полтавської митниці та Структуру Полтавської митниці, відповідно до наказу ДМС України від 04 грудня 2020 року №551 «Про введення в дію структур», листа ДМС України від 23 червня 2023 року №08/08-01-02/7/236 «Про структуру митниці» та у зв`язку із затвердженням 23 червня 2023 року в.о. голови ДМС України Переліку змін №4 до структури Полтавської митниці та Структуру Полтавської митниці.
23. У зв`язку із затвердженням в.о. голови ДМС України Сергієм Звягінцевим 26 червня           2023 року штатного розпису Полтавської митниці на 2023 рік, наказом в.о. начальника Полтавської митниці від 27 червня 2023 року №117 введено в дію з 03 липня 2023 року штатний розпис Полтавської митниці на 2023 рік.
24. Наказом в.о. начальника Полтавської митниці від 27 червня 2023 року №119 «Про здійснення організаційних заходів» у зв`язку із введенням в дію наказом Полтавської митниці від 26 червня 2023 року №116 Переліку змін №4 до структури Полтавської митниці та Структуру Полтавської митниці, наказом Полтавської митниці від 27 червня 2023 року №117 штатного розпису Полтавської митниці на 2023 рік, скороченням посад державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису без скорочення чисельності або штату державних службовців, керуючись Законом №889-VIII, КЗпП України, наказано відділу по роботі з персоналом (Остапенко Ірина) забезпечити, зокрема: персональне попередження посадових осіб Полтавської митниці, відповідно до частини третьої статті 87 Закону №889-VIII, про наступне звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII, у письмовій формі, не пізніше ніж за 30 календарних днів, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури, штатного розпису Полтавської митниці без скорочення чисельності, штату державних службовців, з одночасним пропонуванням (за можливості) інших рівнозначних або, як виняток, нижчих посад державної служби відповідно  до професійної підготовки та професійних компетентностей, з врахуванням переважного       права на залишення на роботі, передбаченого законодавством про працю; персональне попередження посадових осіб Полтавської митниці, відповідно до абзацу 3 частини третьої статті 87 Закону №889-VІІІ, враховуючи вимоги абзацу 2 пункту 5 статті 10 Закону №389-VIII           із змінами, внесеними Законом №2259-ІХ щодо неможливості запропонувати та перевести             на інші посади державної служби та припинення державної служби на підставі пункту 1       частини першої статті 87 Закону №889-VIII з виплатою вихідної допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат (частина четверта статті 87 Закону №889-VІІІ); звільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі відмови державного службовця від переведення на запропоновану посаду.
25. Згідно із наказом Полтавської митниці від 26 червня 2023 року №116 зі структури Полтавської митниці виведений відділ адміністрування митних платежів та контролю митної вартості й введено до структури відділ контролю митної вартості та сектор адміністрування митних платежів.
26. Відповідно до штатного розпису Полтавської митниці на 2023 рік, введеного в дію наказом Полтавської митниці від 27 червня 2023 року №117, в управлінні митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД за номенклатурою посад створені посади у відділі контролю митної вартості та секторі адміністрування митних платежів, зокрема, посада заступника начальника управління - начальника відділу контролю митної вартості та посада завідувача сектору адміністрування митних платежів.
27. 04 липня 2023 року ОСОБА_1 ознайомилася під підпис із попередженням від             03 липня 2023 року №7.23-12/276 про можливе наступне звільнення у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури, штатного розпису Полтавської митниці без скорочення чисельності, штату державних службовців на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII. У попередженні зазначено, що відповідно до абзацу 3 частини третьої статті 87 Закону №889-VIII, враховуючи вимоги абзацу 2 пункту 5 статті 10 Закону №389-VIII із змінами, внесеними Законом №2259-ІХ щодо неможливості запропонувати та перевести на інші посади державної служби, позивачу буде припинено державну службу на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII з виплатою вихідної допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат (частина четверта статті 87 Закону №889-VІІІ). Оскільки призначення на посади державної служби у період дії воєнного стану здійснюється без конкурсного відбору (частини п`ята-десята статті 10 Закону №389-VIII) кандидатура позивача (за згодою) може бути розглянута суб`єктом призначення у разі заповнення інших вакантних посад державної служби на період дії воєнного стану.
28. 03 серпня 2023 року Полтавською митницею прийнято наказ №241-о «Про звільнення ОСОБА_1 », яким припинено державну службу та звільнено 07 серпня 2023 року ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління - начальника відділу адміністрування митних платежів та контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД, призначену на посаду у порядку, визначеному Законом №2259-ІХ, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури, штатного розпису Полтавської митниці без скорочення чисельності або штату державних службовців, відповідно до пункту 4 частини першої статті 83 та пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII (пункт 1). Припинено дію контракту про проходження державної служби від 17 квітня 2023 року №125, укладеного із ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу адміністрування митних платежів та контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД (пункт 2). Заколодяжній В.В. наказано здійснити передачу справ і довіреного майна у зв`язку з виконанням посадових обов`язків (пункт 5). 
29. Не погодившись зі своїм звільненням, із пунктами 1, 2, 5 наказу Полтавської митниці від         03 серпня 2023 року №241-о, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом. 
VІ. Джерела права й акти їхнього застосування
30. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади         та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
31. Законом, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, є Закон №889-VIII (далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Цим Законом визначено принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави         і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.
32. Приписами частин першої-третьої статті 5 Закону №889-VIII закріплено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
33. Згідно із пунктом 4 частини першої статті 83 Закону №889-VIII державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).
34. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу. 
35. За приписами частини третьої статті 87 Закону №889-VIII суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної            служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю. Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.
36. Згідно із частиною першою статті 41 Закону №889-VIII державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу: 1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення;        2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець. Державний службовець, призначений на посаду без конкурсу, не може бути переведений на вищу посаду державної служби без проведення конкурсу.
37. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні з 24 лютого          2022 року введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався та який діє            до цього часу.
38. Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в   умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон №389-VIII (далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
39. Відповідно до статті 2 Закону №389-VIII правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.
40. За приписами частини п`ятої статті 10 Закону №389-VIII у період дії воєнного стану особи призначаються на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, комунальних підприємств, установ, організацій керівником державної служби або суб`єктом призначення, сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради, начальником відповідної військової адміністрації без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, на підставі поданої заяви, заповненої особової картки встановленого зразка та документів, що підтверджують наявність у таких осіб громадянства України, освіти   та досвіду роботи згідно з вимогами законодавства, встановленими щодо відповідних посад. Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, призначені відповідно до абзацу першого цієї частини, не можуть бути переведені на інші посади державної служби             або посади в органах місцевого самоврядування. Дія цієї частини не застосовується при призначенні на посади державної служби, за якими спеціальним законом встановлено  порядок виконання обов`язків у разі відсутності керівника державного органу (у тому числі у разі припинення його повноважень чи звільнення з посади), крім випадків, якщо встановлений спеціальним законом порядок неможливо застосувати через відсутність осіб, на яких може бути покладено виконання обов`язків керівника державного органу.
41. Особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», визначає Закон України від                    15 березня 2022 року №2136-IX «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного           стану» (частина перша статті 1 цього Закону; далі - Закон №2136-IX, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
42. За приписами частини третьої статті 1 Закону №2136-IX у період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю, законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», інших законодавчих актів, що регулюють діяльність державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування у частині відносин, врегульованих цим Законом.
VІІ. Позиція Верховного Суду
43. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
44. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання         про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті          341 КАС України). 
45. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 341 КАС України).
46. Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій, посада заступника начальника управління - начальника відділу адміністрування митних платежів та контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання         ЗЕД Полтавської митниці, яку обіймала позивач, скорочена, в зв`язку з чим останню 04 липня 2023 року ознайомлено із попередженням про можливе наступне звільнення, а наказом від        03 серпня 2023 року №241-о звільнено 07 серпня 2023 року, що свідчить про дотримання відповідачем 30-денного терміну, визначеного частиною третьою статті 87 Закону №889-VIII. При цьому, враховуючи, що позивач була призначена на посаду без проведення конкурсу в період дії воєнного стану, то її право на переведення на іншу посаду прямо обмежене дією режиму воєнного стану. При конкуренції норм права абзацу 2 частини третьої статті 87 Закону №889-VIII та частини п`ятої статті 10 Закону №389-VIII, застосуванню підлягають норми частини п`ятої статті 10 Закону №389-VIII, як спеціальної у спірних правовідносинах у період дії   воєнного стану. У частині третій статті 87 Закону №889-VIII визначено, зокрема, що державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли             відсутня можливість запропонувати відповідні посади, й у відповідача відсутня можливість запропонувати позивачу відповідні посади з огляду на пряму заборону, висловлену законодавцем у частині п`ятій статті 10 Закону №389-VIII. Тож, твердження позивача про те,         що, не дивлячись на пряму законодавчу заборону переводити на інші посади державної        служби осіб, які були прийняті на роботу в період воєнного стану, відповідач був зобов`язаний запропонувати іншу посаду державної служби, є хибним і суперечить приписам чинного законодавства.
47. Касаційне провадження у справі №440/12540/23 відкрите на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, зважаючи на аргументи скаржника про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, зокрема, частини третьої статті 87 Закону №889-VIII та частини п`ятої статті 10 Закону №389-VIII.
48. Надаючи оцінку обґрунтованості касаційної скарги та оскаржуваним судовим рішенням судів попередніх інстанцій, Верховний Суд, з урахуванням приписів статті 341 КАС України, виходить із таких міркувань.
49. Спір у цій справі пов`язаний з дотриманням процедури звільнення позивача і зумовлених цим гарантій у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури            та штатного розпису Полтавської митниці без скорочення чисельності, штату державних службовців, тобто передбачених Законом №889-VIII гарантій у випадку звільнення державного службовця на підставі пункту 1 частини першої статті 87 цього Закону. І, згідно із висновком Верховного Суду, зробленим у постанові від 13 березня 2025 року в справі №320/13326/23 (з урахуванням висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 листопада 2023 року       в справі №160/1643/23, де попри нетотожний суб`єктний склад, незмінними (однаковими)                є гарантії, передбачені частиною третьою статті 87 Закону №889-VIII, позаяк підставою звільнення у цих випадках є пункт 1 частини першої цієї статті), в умовах дії воєнного стану ця процедура не змінилася, принаймні в тому, що звільнення з указаної підстави передбачає пропонування посад (якщо є посади, які можна пропонувати під час дії попередження про наступне звільнення). Тут варто нагадати також про приписи частини першої статті 41 Закону №889-VIII, за змістом якої державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті) без обов`язкового проведення конкурсу за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення.
50. Верховний Суд у постанові від 13 березня 2025 року в справі №320/13326/23 розглянув питання правильності застосування норм частини першої статті 41, частини третьої статті           87 Закону №889-VIII та частини п`ятої статті 10 Закону №389-VIII, і, відповідаючи на аргументи скаржника (відповідача), не взяв до уваги доводи останнього про те, що передбачену абзацом 2 частини п`ятої статті 10 Закону №389-VIII заборону переведення потрібно розуміти у значенні, вжитому в абзаці 3 частини третьої статті 87 Закону №889-VIII, як відсутність можливості запропонувати відповідну посаду, оскільки з уведенням воєнного стану зазначена процедура        в частині пропонування посад не змінилася. Іншими словами, правила про те, що в описаній ситуації відповідний орган (суб`єкт) має право не пропонувати посади, безумовно погіршувало б становище працівника. Закон не містить водночас «відсутність можливості», про яку вказує відповідач, це обставина, яка підлягає доказуванню в кожному конкретному випадку і її наявність не може презюмуватися повсюдно (в усіх без винятку випадках) в зв`язку із самим лише фактом уведення воєнного стану і, тим більше, як наслідок застосування іншої правової норми з нормативно-правового акта, що не врегульовує відповідних процедур.
51. Окрім цього, особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного  стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», визначає Закон №2136-IX, відповідно до частини третьої статті 1 якого у період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю, законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», інших законодавчих актів, що регулюють діяльність державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування у частині відносин, врегульованих цим Законом. Водночас Закон №2136-IX не містить положень, які б передбачали, що встановлені частиною третьою статті 87 Закону №889-VIII гарантії підлягають обмеженню і не застосовуються у період дії воєнного стану, положень, які б установлювали особливості звільнення з державної служби або обмежували гарантії, встановлені частиною третьою статті 87 Закону №889-VIII. 
52. Висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 13 березня 2025 року в справі №320/13326/23, є релевантними та застосовними до спірних правовідносин у справі, що розглядається, тому відсутня необхідність формування висновку щодо застосування норм права, наведених скаржником у касаційній скарзі.
53. Отже, відповідно до сформованих Верховним Судом правових висновків, з уведенням воєнного стану процедура звільнення державного службовця на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII не змінилася, принаймні в частині пропонування іншої посади, що установлено приписами частини третьої статті 87 Закону №889-VIII.
54. Суди першої та апеляційної інстанцій здійснили неправильне тлумачення сукупності           норм частини третьої статті 87 Закону №889-VIII та частини п`ятої статті 10 Закону №389-VIII,    що стало наслідком помилкових висновків судів про відсутність у відповідача можливості запропонувати відповідні посади позивачу з огляду на пряму заборону, висловлену законодавцем у частині п`ятій статті 10 Закону №389-VIII, та дотримання Полтавською митницею процедури звільнення позивача. Суди попередніх інстанцій помилково дотримувалися позиції про те, що норми частини третьої статті 87 Закону №889-VIII не           можуть бути застосовані до позивача в частині пропонування іншої посади, вирішили цю справу без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного її вирішення. 
55. Викладене свідчить, що доводи касаційної скарги ОСОБА_1 , поданої адвокатом Панченко О.О., про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та неповне з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи, знайшли своє підтвердження під час касаційного розгляду справи. 
56. Водночас до повноважень Верховного Суду не належить встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
57. Зважаючи на викладене, у силу приписів статті 353 КАС України, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 року підлягають скасуванню, а справа №440/12540/23 - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.
58. Під час нового розгляду справи суду необхідно урахувати висновки, викладені у цій постанові, встановити обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення,          й ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення відповідно до приписів статті 242 КАС України.
VІІІ. Судові витрати
59. Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
60. Оскільки Верховний Суд скасовує рішення судів попередніх інстанцій та направляє справу на новий розгляд до суду першої інстанції, тобто не змінює судове рішення та не ухвалює нове, то розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Панченко Оленою Олександрівною, задовольнити частково. 
2. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 року в справі №440/12540/23 скасувати. 
3. Справу №440/12540/23 направити на новий розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий:                                                                                          О. В. Кашпур 
Судді:                                                                                                    В. М. Соколов
                                                                                                    С. А. Уханенко