ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2025 року 
м. Київ
справа № 140/4528/21
адміністративне провадження № К/990/8943/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів - Берназюка Я.О., Чиркіна С.М.,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року у складі судді Дмитрука В.В. та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого        2024 року у складі колегії суддів: Заверухи О.Б. (головуючий), суддів: Гудима Л.Я., Ніколіна В.В. у справі за її позовом до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. Позивач звернулася до суду з позовом у якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність щодо неналежного оформлення довідки від 4 березня 2021 року № 22/6-1194 про грошове забезпечення годувальника ОСОБА_2 за відповідною посадою станом на листопад 2019 року, для перерахунку пенсії з 1 грудня 2019 року, в частині не врахування до неї також і інших додаткових видів грошового забезпечення, які брались до уваги при первинному обчисленні та наступних перерахунках пенсії, у відповідності до положень Закону України від 15 червня 2004 року № 1769-ІV «Про внесення змін до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (далі - Закон № 1769-ІV) та статті 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII);
- зобов`язати відкликати з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області довідку № 22/6-1194 від 4 березня 2021 року про грошове забезпечення годувальника,         ОСОБА_2 за відповідною посадою станом на 19 листопада 2019 року, для перерахунку пенсії з 1 грудня 2019 року; 
- зобов`язати оформити та подати до ГУ ПФУ у Волинській області нову довідку про розмір грошового забезпечення годувальника ОСОБА_2 за відповідною посадою станом на листопад 2019 року у відповідності до статей 43, 63 Закону № 2262-ХІІ та з врахуванням положень постанови Кабінету України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова КМУ №988), з повною інформацією, за формою передбаченою Додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України       № 45 від 13 лютого 2008 року «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (далі - Постанова КМУ №45), із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри основних, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, встановлених законодавством, у тому числі, які враховувалися при первинному обчисленні та наступних перерахунках пенсії, у відповідності до положень Закону № 1769-ІV та статті 63 Закону № 2262-ХІІ, а саме: посадовий оклад -           2400,00 грн, оклад за спеціальним званням - 1800,00 грн, надбавка за стаж служби (50%) - 2100,00 грн, надбавка за слідчу роботу (25%), 100% надбавка, надбавка за особливі умови служби (50%), надбавка за виконання особливо важливих завдань (56%), доплата від попереднього розміру пенсії (35%), надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (39,96%), надбавка за безперервну службу (90%), премія (115,54%) та індексація 887,09 грн, для проведення 1 грудня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії.
2. Волинський окружний адміністративний суд рішенням від 24 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року у задоволені позову відмовив.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із того, що у довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивачу повинні включатись усі складові (основні та додаткові), що передбачені Постановою КМУ № 988 та виплачувались за відповідною прирівняною посадою станом на 19 листопада 2019 року. Натомість, Постановою КМУ № 988 не передбачено встановлення та виплати надбавки, надбавки за особливі умови служби, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції, надбавки за безперервну службу, доплати до попереднього розміру пенсії. Відтак, правових підстав для включення даних додаткових видів грошового забезпечення до довідки від 4 березня 2021 року № 22/6-1194 не було, оскільки останні не входять до складу грошового забезпечення за прирівняною посадою станом на 19 листопада 2019 року. Таким чином, дії відповідача по виготовленню та видачі довідки від 4 березня 2021 року № 22/6-1194 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та є правомірними.
3. Судами попередніх інстанцій встановлено:
3.1 ОСОБА_1 з 1 грудня 2005 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника, яка їй призначена відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
3.2 Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року у справі   № 140/9882/20 визнано протиправними дії МВС України щодо відмови у підготовці та наданні до ГУ ПФУ у Волинській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії по втраті годувальника, станом на 19 листопада 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону № 2262-ХІІ, Постанови КМУ № 988 із обов`язковим зазначенням відомостей про розмір основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для здійснення обчислення і перерахунку основного розміру пенсії з 1 грудня 2019 року; зобов`язано МВС України підготувати та надати до ГУ ПФУ у Волинській області нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 в разі втрати годувальника, станом на                 19 листопада 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону № 2262-ХІІ, Постанови КМУ № 988 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для проведення з 1 грудня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії.
3.3 На виконання рішення суду, Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України видано довідку від 4 березня 2021 року № 22/6-1194 про розмір грошового забезпечення, відповідно до якої розмір грошового забезпечення за посадою, яку ОСОБА_2 займав на день звільнення, станом на 19 листопада 2019 року, згідно з Постановою КМУ № 988, становить 19 005,20 грн, у тому числі: посадовий оклад 2 400,00 грн; оклад за спеціальним званням - 1 800,00 грн; надбавка за стаж служби в поліції (50%) 2 100,00 грн; надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (39,96%) 2 517,48 грн, премія (115,54%)                  10 187,72 грн.
3.4 7 квітня 2021 року позивач звернулась із заявою до МВС України через Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Волинській області», у якій просила відкликати з ГУ ПФУ у Волинській області довідку від 4 березня           2021 року № 22/6-1194, оформити і подати до ГУ ПФУ у Волинській області нову довідку про розмір грошового забезпечення годувальника, ОСОБА_2 за відповідною посадою станом на листопад 2019 року, у відповідності до статей 43, 63 Закону № 2262-ХІІ та з врахуванням положень Постанови КМУ № 988, з повною реальною інформацією, за формою передбаченою Додатком 2 до постанови КМУ № 45, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри основних, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які бралися до уваги при первинному обчисленні пенсії по втраті годувальника та при наступних перерахунках пенсії, а саме: посадовий оклад - 2 400,00 грн, оклад за спеціальним званням - 1 800,00 грн, надбавка за стаж служби (50%) -2 100,00 грн, надбавка за слідчу роботу (25%), 100% надбавка, надбавка за особливі умови служби (50%), надбавка за виконання особливо важливих завдань (56%), доплата від попереднього розміру пенсії (35%), надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (39,96%), надбавка за безперервну службу (90%), премія (115,54%) та індексація 887,09 грн, для проведення 1 грудня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії.
3.5 Проте, відповідач повідомив про відсутність підстав для вчинення дій, зазначених у заяві, оскільки рішення Волинського оружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року у справі 140/9882/20 виконано у повному обсязі. Вказано, що підстав для відкликання довідки з ГУ ПФУ у Волинській області та внесення у довідку будь-яких інших видів грошового забезпечення немає.
3.6 7 квітня 2021 року позивач з аналогічною заявою звернулась до МВС України. На її заяву Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України повідомив, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року у справі                 № 140/9882/20 направлено довідку до ГУ ПФУ у Волинській області для проведення перерахунку пенсії, інші надбавки і виплати, вказані в заяві Постановою № 988 не передбачені та для виплати поліцейським не встановлювалися, а тому не можуть бути враховані при обчисленні пенсії.
3.7 Уважаючи відмову відповідача у відкликанні довідки та у підготовці та наданні до органу Пенсійного фонду України оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на            19 листопада 2019 року протиправною, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
4. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
4.1 На її обґрунтування скаржник зазначила про неправильне незастосування судом апеляційної інстанції (при ухвалені оскаржуваної постанови) частини третьої статті 43, статті 63 Закону                   № 2262-IX в частині визначення переліку додаткових видів грошового забезпечення, які мають враховуватись у довідці станом на 19 листопада 2019 року при перерахунку пенсії з 1 грудня          2019 року у зв`язку із скасуванням та визнанням нечинними пунктів 1, 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Також посилається на те, що судами не враховано правові позиції, висловлені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18 вересня 2020 року, 27 січня 2023 року (справа №№ 620/1918/19, 120/1564/19-а, відповідно).
5. У відзиві відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Уважає, що позивач набула право на перерахунок пенсії, проте у довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивачу повинні включатись усі складові (основні, додаткові), що передбачені постановою КМУ №988.  
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
6. При розгляді касаційної скарги колегією суддів враховуються приписи частин першої-другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно яких Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.  
7. Згідно зі статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
8. Відповідно до вимог частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
9. Згідно статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
10. Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
11. Верховний Суд звертає увагу, що вище зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
12. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
13. Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
14. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
15. З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.
16. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від       16 січня, 6 лютого 2019 року (справи №№ 686/23317/13-а, 816/2016/17, відповідно).
17. З аналізу предмета спору у цій справі колегія суддів дійшла висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року у справі №140/9882/20.
18. За вказаних обставин, колегія суддів зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду. Проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.
19. Колегія суддів зазначає, що процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.
20. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
21. Відповідно, якщо позивач уважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
22. Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
23. Тобто, якщо позивач уважав, протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання вищевказаного рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року у справі №140/9882/20 або порушення його прав, свобод чи інтересів, то він повинен був звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.
24. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України провадження в справі закривається, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
25. У разі порушення зазначеного порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду - провадження у справі належить закривати з посиланням на те, що спір вирішений судовим рішенням, яке набрало законної сили.
26. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року (справа №522/10140/17).
27. Відповідно до частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повність або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року скасувати. 
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії закрити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                              Я.О. Берназюк                                                                                                                                  С.М. Чиркін