Справа № 461/8454/24                                Головуючий у 1 інстанції: Кротова О.Б. 
Провадження № 22-ц/811/58/25                 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        08 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Ванівського О.М.
суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Галицького районного суду м.Львова від 02 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа: П`ята Львівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на пенсію в порядку спадкування, -

                                       ВСТАНОВИВ:

       В жовтні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа: П`ята Львівська державна нотаріальна контора, в якому просила визнати за ОСОБА_1 право власності на пенсію у розмірі 21712,56 грн за період з 01.01.2018 по 31.10.2020 в порядку спадкування за законом, яка нарахована та належала її чоловікові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не була йому виплачена за життя; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 21712,56 грн пенсії, що нарахована та належала її чоловікові - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не була йому виплачена за життя, судові витрати покласти на відповідача.
       В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що вона перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, як вдова військового пенсіонера. Пенсія призначена з 02.12.2021 у зв`язку із смертю годувальника - ОСОБА_2 . Згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 у справі №380/1242/20 відповідач перерахував пенсію ОСОБА_2 із 01.01.2018 із розрахунку 85% грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат. Згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №101306017693/59 сума доплати на підставі даного рішення суду, яка належить ОСОБА_2 , становить 21712,56 грн за період часу з січня 2018 року по жовтень 2020 року. Зазначена сума була нарахована ОСОБА_2 , проте не була виплачена. Листом від 02.09.2024 відповідач на запит повідомив, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю не включаються до складу спадщини і виплачуються членам сім`ї, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. У зв`язку з тим, що з такою заявою ОСОБА_1 у встановлений законом строк до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не зверталася, тому правові підстави для виплати зазначених коштів - відсутні. З матеріалів спадкової справи №186/2022, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцями ОСОБА_2 за законом є його дружина: ОСОБА_1 та діти: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Відповідно до поданих заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відмовилися від належної їм частки спадкового майна за законом на користь своєї матері - ОСОБА_1 .        
       Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 02 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа: П`ята Львівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на пенсію в порядку спадкування задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на пенсію в розмірі 21712 грн. 56 коп. за період з 01.01.2018 по 31.10.2020, в порядку спадкування за законом, яка нарахована та належала її чоловікові, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не була йому виплачена за життя.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 21712 грн 56 коп пенсії, що нарахована та належала її чоловікові, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не була йому виплачена за життя.
       Стягнуто із Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок) судового збору.       
       Рішення суду оскаржило Головне управління пенсійного фонду України в Львівській області, подавши апеляційну скаргу.
       Не погоджується з оскаржуваним судовим рішенням.
       Вказує, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 року Головним управлінням виконано. Здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 
        ОСОБА_2 до суду із позовом про стягнення недоплаченої суми пенсії не звертався.
       Зазначає, що виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України.
        ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.
       Позивачка із заявою щодо виплати їй, як спадкоємиці недоотриманої доплати до пенсії померлого в ГУ ПФУ не зверталась.
       Окрім цього, вказує, що у разі переходу до осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до ч.3 ст. 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
       Також зазначає, що стягнення з територіального органу Пенсійного фонду України коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначених для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування Головного управління Пенсійного фонду, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанести необмеженій кількості осіб.
       Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким в позові відмовити.
       Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
       Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява № 64336/01).
       Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
       Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
       Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
       Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
       Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
       Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
       Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
       Перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.
       Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
       В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
       Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.
       Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
       Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що  ОСОБА_2 оскаржував дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, а суми пенсії, що належали ОСОБА_2 залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, томуприйшов до висновку, що його дружина – позивач у справі ОСОБА_5 успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України.        
       Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
       Встановлено, що 26.06.1976 між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №172, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 02.12.2021 Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Після укладення шлюбу ОСОБА_6 отримала прізвище « ОСОБА_7 » (а.с.14).
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 у справі №380/1242/20, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_2 з 85% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з розрахунку 85% грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року, з урахуванням проведених виплат.
На виконання вказаного рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено перерахунок пенсії, відповідно до якого доплата з 01.01.2018 по 31.10.2020 становить 21712 грн 56 коп (а.с.11).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 30.11.2021 (а.с.15).
Відповідно до протоколу за пенсійною справою 1306023911 від 02.12.2021, на підставі заяви ОСОБА_1 , їй призначено пенсію в разі втрати годувальника - її чоловіка ОСОБА_2 , з 02.12.2021 довічно на 1 утриманця.
Після смерті ОСОБА_2 у П`ятій Львівській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу №186/2022 (а.с.16).
Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 28.02.2023 державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М., спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_2 є його дружина - ОСОБА_5 , в тому числі з врахуванням часток спадщини, від яких відмовилися діти спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на її користь.
Таким чином, єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 є його дружина – ОСОБА_5 .
       Згідно відповіді на адвокатський запит начальника юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Страхоцької О. від 02.09.2024, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк (6 місяців після смерті спадкодавця) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не зверталась, правові підстави для виплати останній коштів, нарахованих її померлому чоловіку ОСОБА_2 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 у справі №380/1242/20, відсутні.       
       Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Приписами ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       Статтею 16 ЦК України визначено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та таке інше.
       Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
       На підставі частин 1-3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
       Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
       У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
       За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
       Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
       З огляду на положення статей 1218, 1219, 1227 ЦК України спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку.
       Положення частини 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положеннями частини 1 статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», де вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
       Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. 
       Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
       Лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.
       Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із нарахованої, але неотриманої доплати до пенсії, розмір якої становить 21 712, 56 грн.
       Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, яка у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України, прийняла спадщину після померлого чоловіка.
       Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
       Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. 
Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:

       апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Львівській області – залишити без задоволення.
       Рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 грудня 2024 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено 08 квітня 2025 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

                                                                        
                                                                         Шеремета Н.О.