ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

04 червня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 734/5370/24
Головуючий у першій інстанції – Соловей В. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1082/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Мамонової О.Є.,
суддів – Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,
із секретарем: Герасименко Ю.О.,

учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика",
відповідач: ОСОБА_1 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
                                        У С Т А Н О В И В:
У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі - ТОВ «Бізнес позика») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останньої на його користь заборгованість за договором №494039-КС-001 про надання кредиту від 29.03.2024, що становить 161 714,69 грн, яка складається з: 46 898,93 грн – сума прострочених платежів по тілу кредиту; 114 815,76 грн – сума прострочених платежів по процентах, а також сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.03.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір №494039-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». 
Відповідно до умов договору товариство надало позичальнику фінансовий кредит в розмірі 50 000 грн на засадах строковості, поворотності та платності, а позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
Заявник зазначав, що він свої зобов`язання за договором виконав, надав позичальнику грошові кошти в розмірі 50 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про видачу коштів. 
Указував, що відповідач зобов`язання належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти на загальну суму 36 660 грн. Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. 
Наголошував, що зважаючи на те, що ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, у неї станом на 14.11.2024 утворилася заборгованість за договором №494039-КС-001 про надання кредиту у розмірі 161 714,69 грн, що складається з: 46 898,93 грн – сума прострочених платежів по тілу кредиту; 114 815,76 грн – сума прострочених платежів по процентах.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 08.04.2025 позов ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором частково задоволено. 
   Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» грошові кошти в розмірі 93 360  грн заборгованості за договором №494039-КС-001 від 29.03.2024, а також грошові кошти в розмірі 1 398,45 грн судового збору.

В апеляційній скарзі ТОВ «Бізнес позика» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №494039-КС-001 про надання кредиту від 29.03.2024 у сумі 68354,69 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, згідно з яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» грошову суму в розмірі 68354,69 грн; в решті рішення суду - залишити без змін, здійснити розподіл судових витрат, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновки суду першої інстанції у частині часткової відмови у стягненні процентів за користування кредитом базуються на хибному ототожненні процентів, які нараховуються протягом строку кредитування в якості правомірної плати за користування кредитними коштами, наданими йому позивачем у відповідності до умов кредитного договору (статті 1048 та 1056-1 ЦК України) та процентів, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання, тобто у випадку, коли сума кредиту за кредитним договором не повертається позичальником у визначений ним строк (частина друга статті 625 ЦК України).
Заявник зазначає, що проценти по кредитному договору №494039-КС-001 нараховані в період дії договору за кожен день користування кредитом на залишок по кредиту та відповідають нормам ЦК України, умовам договору про надання кредиту та правилам, при цьому штрафні санкції та проценти передбачені ст. 625 ЦК України не нараховувались та не включені до позовних вимог. Стверджує, що розрахунок заборгованості по кредитному договору №494039-КС-001 відповідає умовам договору, а розмір нарахованих процентів відповідає приписам статей 1048, 1050 та 1056-1 ЦК України.
Наголошує, що загальна сума до сплати по процентам дійсно становила би 72 460 грн лише у випадку належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум згідно з графіком платежів. Однак, боржником було здійснено лише два планових платежі за графіком та чотири часткові платежі з передбачених графіком дванадцяти на погашення кредиту за договором №494039-КС-001, чим порушено зобов`язання, встановлені договором, що призвело до подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки, як і погоджено сторонами кредитного договору у пункті 3.2.2 договору.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки – ОСОБА_1 , яка просила залишити в силі рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» суд першої інстанції виходив з того, що:
- ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів не виконала у строки, передбачені графіком погашення кредиту;
- у рахунок погашення кредитних платежів ОСОБА_1 сплачені  ТОВ «Бізнес Позика» грошові кошти в загальній сумі 36 600 грн, отже заборгованість ОСОБА_1 за договором №494039-КС-001 становить 93360 грн (129 960 грн – 36 600 грн).
Однак повністю погодитись з такими висновками районного суду апеляційний суд не може через неправильне застосування норм матеріального права. 

Судом у справі встановлено, що 29.03.2024 ТОВ «Бізнес позика»  направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №494039-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 17-21).
29.03.2024 о 14:54:55 ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-7403 паспорт споживчого кредиту (інформація, обов`язкова для ознайомлення позичальником) (а.с. 33-35).
29.03.2024 ОСОБА_1 прийняла (акцент) пропозицію (оферту) ТОВ «Бізнес позика» укласти договір №494039-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), підписавши її електронним підписом одноразовим ідентифікатором  UA-5288 29.03.2024 14:56:10 (а.с. 27-31).
29.03.2024 між ТОВ «Бізнес позика» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір №494039-КС-001 про надання кредиту, відповідно до п. 2.1 якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 50 000 грн на засадах строковості, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика» (а.с. 22-26).
Строк на який надається кредит: 24 тижні. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,14957034, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку (п. 2.3, 2.4 Договору).
Відповідно до п. 2.5 договору комісія за надання кредиту: 7500 грн. Нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. 
Загальний розмір наданого кредиту: 50 000 грн. Строк дії договору: до 13.09.2024. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 129 960 грн. Загальні витрати за кредитом: 79 960 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9151,89% (п. 2.6, 2.7, 2.8, 2.9, 2.10 договору).
Дата видачі кредиту 29.03.2024. Дата повернення кредиту 13.09.2024. Мета (цілі) отримання кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом (п. 2.12, 2.13, 2.14 договору).
Згідно з п. 3.1 договору кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит вказаний в п. 2.1 договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 договору. 
Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та Додатку №1 до договору. У разі якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3 Додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. договору. Сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до договору, та до закінчення строку дії договору (п. 3.1, 3.2, 3.2.1, 3.2.2 договору).
У випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому сторони погодили, що кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абз. 2 п. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті позичальника. Скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою та початок нарахування процентів за стандартною процентною ставкою на умовах, викладених в цьому договорі не є зміною істотних умов цього договору (п. 3.2.4, 3.2.5 Договору).
У пункті 8 договору зазначено номер електронного платіжного засобу ОСОБА_1 НОМЕР_2 . Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-5288 29.03.2024 14:56:10.
З розрахунку заборгованості за кредитом у гривні за договором №494039-КС-001 про надання кредиту від 29.03.2024 вбачається, що з 29.03.2024 по 17.05.2024 нараховувалися проценти у розмірі 1,14957034% в день, з 18.05.2024 по 13.09.2024 – 2% в день, з 14.09.2024 проценти не нараховувалися. Також вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала часткове погашення заборгованості, а саме: 12.04.2024 – 10 830 грн, 24.04.2024 – 10 830 грн, 10.05.2024 – 5 000 грн, 26.05.2024 – 4 000 грн, 07.06.2024 – 3 000 грн, 23.06.2024 – 3 000 грн (всього нею сплачено 36 660 грн) (а.с. 37-38).
З виписки за договором № б/н АТ КБ «ПриватБанк» з рахунку ОСОБА_1 , картка НОМЕР_1 , за період з 29.03.2024 по 13.09.2024 вбачається, що 29.03.2024 їй зараховано переказ у сумі 50 000 грн (а.с. 83-86).
Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» №1126/11 від 22.11.2024 ТОВ «Платежі онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця (ТОВ «Бізнес позика») через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція. Номер транзакції: 41171-70232-61494. Номер замовлення c407e65e-edcb-11ee-b90a-000c29d57ed2_1. Сума 50 000 грн. Дата та час проведення  29.03.2024 о 14:57:04. Номер платіжної картки НОМЕР_2 . Емітент платіжної картки PRIVAT BANK. Код авторизації 338074. Опис – перерах. коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_3 зг. до кредитного дог. № 494039-КС-001 від 29.03.2024 без ПДВ (а.с. 59).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).
Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
За правилами ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Як вбачається з матеріалів справи, договір №494039-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 29.03.2024 містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування.
У нижньому рядку договору №494039-КС-001 про надання кредиту від 29.03.2024 зазначено, що його підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-5288, 29.03.2024 14:56:10.
За вказаних обставин, колегія суддів уважає встановленим факт укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «Бізнес позика» договору №494039-КС-001 про надання кредиту від 29.03.2024 із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Факт укладення кредитного договору відповідачкою не оспорюється. 
Крім того, у договорі №494039-КС-001 про надання кредиту від 29.03.2024 сторони погодили суму кредиту 50 000 грн (п. 1.1, 2.6 договору), строк кредиту – 24 тижні (п. 2.3 договору), строк дії договору до 13.09.2024 (п. 2.7 договору), процентну ставку (п. 2.4 договору).
Також, 29.03.2024 позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікаторам Паспорт споживчого кредиту (а.с. 33-35).
ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме – переказало кошти на платіжну картку клієнта, що підтверджується випискою за договором № б/н АТ КБ «ПриватБанк» з рахунку ОСОБА_1 по картці № НОМЕР_1 (а.с. 83-86) та інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» № 1126/11 від 22.11.2024 (а.с. 59).

Вирішуючи питання про суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, апеляційний суд виходить з наступного. 
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023.
Закон України від 22.11.2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.
Згідно з частиною 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.
Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набрав чинності 24.12.2023, а кредитний договір було укладено 29.03.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, тому нарахування процентної ставки слід розраховувати у відповідності до чинного законодавства у розмірі 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення закону застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень закону.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Договір №494039-КС-001  про надання кредиту укладено між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 29.03.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Таким чином, умови п. 2.4 договору №494039-КС-001  про надання кредиту щодо встановлення стандартної денної процентної ставки - 2,0 % та зниженої - 1,14957034% з огляду на положення ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними.
З урахуванням викладеного, заборгованість за процентами за укладеним між сторонами договором слід розраховувати виходячи із встановленої ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки в 1% за період з 29.03.2024 по 13.09.2024, з урахуванням строку дії договору та часткової сплати боргу відповідачкою.
Розмір заборгованості за процентами має розраховуватись наступним чином:
- за період з 29.03.2024 по 24.04.2024 (27 днів): 50 000 грн х 1% х 27 днів  = 13 500 грн; 
- за період з 25.04.2024 по 07.06.2024 (44 дні): 48 850,42 х 1 % х 44 дні = 21 494,18 грн; 
- за період з 08.06.2024 по 13.09.2024 (98 днів): 46 898,93 х 1 % х 98 днів = 45 960,95 грн.
Таким чином, ОСОБА_1 мала сплатити за спірним кредитним договором на користь ТОВ «Бізнес Позика» 138 455,13 грн, з яких основна сума кредиту - 50 000 грн, одноразова комісія за надання кредиту - 7 500 грн, сума процентів за користування кредитом - 80 955,13 грн (13 500 грн + 21 494,18 грн +45 960,95 грн). Ураховуючи дані розрахунку заборгованості за кредитом, які не оспорені відповідачкою, останньою сплачено у рахунок погашення боргу за кредитом 36 660 грн (12.04.2024 – 10 830 грн, 24.04.2024 – 10 830 грн, 10.05.2024 – 5 000 грн, 26.05.2024 – 4 000 грн, 07.06.2024 – 3 000 грн, 23.06.2024 – 3 000 грн). Відтак, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню заборгованість за договором №494039-КС-001 про надання кредиту від 29.03.2024 у розмірі 101 795,13 грн (138 455,13 грн - 36 660 грн), яка складається з: 46 898,93 грн – сума прострочених платежів по тілу кредиту; 54 896,20 грн – сума прострочених платежів по процентах.
Ураховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, апеляційна скарга ТОВ «Бізнес позика» підлягає  частковому задоволенню, а рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 08.04.2025 – скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ТОВ «Бізнес позика» на суму 101795,13 грн, яка складається з: 46 898,93 грн – сума прострочених платежів по тілу кредиту; 54 896,20 грн – сума прострочених платежів по процентах.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Ураховуючи зазначене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору до суду першої та апеляційної інстанції пропорційно до розміру задоволених вимог.
Так, враховуючи часткове задоволення позову на суму 101 795,13 грн, що становить 62,95% (101 795,13 грн : 161 714,69 грн х 100%) за розгляд справи судом першої інстанції з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» підлягає стягненню 1 524,90 грн (2 422,40 грн х 62,95%), оплата якого підтверджена квитанцією (а.с.36).

При зверненні з апеляційною скаргою ТОВ «Бізнес Позика» сплачено судовий збір  у сумі 3 633,60 грн (а.с. 118 зворот). 
У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги на суму 8 435,13  грн (101 795,13 грн (стягнуто за рішенням суду апеляційної інстанції) – 93 360 грн (стягнуто судом першої інстанції)), що становить 8,29 % (8 435,13 грн / 101795,13 грн х 100%), з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика»  підлягає стягненню 301,23 грн (3 633,60 грн х 8,29%) судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Таким чином з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика»  підлягає стягненню 1 826,13 грн (1 524,90 грн + 301,23 грн) судового збору за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанцій.
Керуючись ст. 141, 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
                                         У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» – задовольнити частково.
Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2025 року – скасувати.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором  – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (місцезнаходження юридичної особи: бульвар Лесі Українки, б. 26, офіс 411, м. Київ, код ЄДРПОУ: 41084239) заборгованість за договором №494039-КС-001 про надання кредиту від 29 березня 2024 року у розмірі 101 795,13 грн та судовий збір за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанцій у розмірі 1 826,13 грн. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 05 червня 2025 року.

Головуюча                                                                         О.Є.Мамонова

Судді:                                                                                Н.В. Висоцька

                                                                                          Н.В. Шитченко