ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/463/24
Провадження № 22-ц/820/655/25

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,
секретар судового засідання – Кошельник В.М.
з участю: апелянта – ОСОБА_1 ,
представника апелянта – адвоката Гончарової Г.М.
представника відповідача – адвоката Бринцевої С.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/463/24 за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Гончаровою Ганною Миколаївною, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2025 року, у складі судді Карплюка О.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватні нотаріуси Хмельницького міського нотаріального округу Львовська Наталія Романівна та ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів,

встановив:

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог 
У січні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсними (фраудаторними) наступні договори: - договір дарування серія та номер 2802 від 11.05.2023, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Наталією Миколаївною; договір дарування серія та номер 2808 від 11.05.2023, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Наталією Миколаївною; договір дарування серія та номер 2810 від 11.05.2023, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Наталією Миколаївною; договір дарування серія та номер 2812 від 11.05.2023, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Наталією Миколаївною; договір дарування серія та номер 2866 від 12.05.2023, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Наталією Миколаївною; договір про виділ майна зі складу майна подружжя серія та номер 2794 від 11.05.2023, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Наталією Миколаївною; договір про виділ майна зі складу майна подружжя серія та номер 2792 від 11.05.2023, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Н.М.; договір купівлі- продажу серія та номер 138 від 13.05.2023, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу Львовською Наталією Романівною. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.12.2021 відповідач ОСОБА_2 , в порушення п.2.3.б, 12.1. Правил дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку, після чого здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок даної ДТП позивач зазнав тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, отримав інвалідність, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На розгляді в Житомирському районному суді Житомирської області в рамках кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 перебуває цивільний позов ОСОБА_1 про відшкодування моральної та майнової шкоди на загальну суму відшкодування 1477119,09грн. Протягом судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню відповідача він поступово намагався позбутися свого майна різними методами, про що свідчать дані з державного реєстру нерухомості. Спочатку відповідач уклав фіктивні договори дарування, відчуживши майже все своє майно ОСОБА_5 . Крім того, належну на праві власності квартиру відповідач продав ОСОБА_6 , а нежитлове приміщення на підставі договору про виділ майна зі складу майна подружжя виділено ОСОБА_7 . 
Договора про виділ майна зі складу майна подружжя та договора дарування були посвідчені в один день, що може свідчити про необхідність укласти фіктивні правочини з метою уникнення накладення в майбутньому арешту на майно в разі задоволення цивільного позову. Станом на 08.01.2024 у відповідача відсутнє будь-яке майно. 
Таким чином, позивач вважає, що відповідач умисно здійснив відчуження нерухомого майна для уникнення майнової відповідальності за цивільним позовом, що свідчить про недійсність правочинів. Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, а укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня  2025 року у задоволенні позову відмовлено. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ні позивач, ні його представник не надали суду доказів про відчуження ОСОБА_2 спірного майна на користь ОСОБА_5 та не надано доказів, що позивач є потерпілим в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що майно відчужувалося відповідачем на користь ОСОБА_5 , проте позивач не заявив клопотання про залучення його як співвідповідача у справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 ,   через свого представника - адвоката Гончарову Г.М.,просить рішення Хмельницького міськрайонного суду від 10 січня  2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права. 

Узагальнення доводів апеляційної скарги
Апеляційна скарга мотивована тим, що права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Проте, поза увагою суду першої інстанції залишилося те, що станом на день подання даного позову вже був судовий розгляд по кримінальному провадженню за ч. 1 ст. 286 КК України за фактом ДТП, яке трапилося 20.12.2021 за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП позивач зазнав тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, отримав інвалідність, а транспортні засоби отримали значні механічні пошкодження. В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_1 подав цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди на загальну суму відшкодування 1356601,35 грн. За час розгляду кримінального провадження та відповідно цивільного позову відповідач ОСОБА_2 поступово намагався позбутися свого майна різними методами, про що свідчать дані з державного реєстру нерухомості, зокрема, відчужуючи майже все своє майно, ймовірно своєму батьку ОСОБА_5 , а також ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Апелянт звертає увагу суду, що виділ майна зі складу майна подружжя, договори дарування були посвідчені в один день, що може свідчити про необхідність швидко вирішити питання укладення фіктивного, нікчемного правочину, з метою уникнення накладення в майбутньому арешту на майно в разі задоволення цивільного позову. 

Процесуальні дії апеляційного суду
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 14 лютого 2025 апеляційну скаргу залишено без руху.
Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 03 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Апелянт ОСОБА_1 та його представник - адвокат Гончарова Г.М. в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених у ній.
Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Бринцева С.С. в судовому засіданні заперечила проти вимог апеляційної скарги, вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.
Відповідач ОСОБА_2  та треті особипро дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Мотивувальна частина
Встановлені фактичні обставини справи 
Судом встановлено, що на підставі договору дарування, серія та номер 2802, виданого 11.05.2023, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Н.М., нежитлове приміщення, загальною площею 15,6 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано за ОСОБА_5 (а.с. 182).
На підставі договору дарування, серія та номер: 2808, виданого 11.05.2023, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Н.М., власником нежитлового приміщення, загальною площею 19,6 кв.м., яке знаходиться в АДРЕСА_2 , є ОСОБА_5 (а.с. 184).
На підставі договору дарування, серія та номер: 2810, виданого 11.05.2023, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Н.М., ОСОБА_5 став власником нежитлового приміщення, загальною площею 19,2 кв.м. в АДРЕСА_3 (а.с. 184).
На підставі договору дарування, серія та номер: 2812, виданого 11.05.2023, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Н.М., ОСОБА_5 став власником нежитлового приміщення, загальною площею 19,3 кв.м. в АДРЕСА_4 (а.с. 184).
На підставі договору дарування, серія та номер: 2866, виданого 12.05.2023, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Н.М., ОСОБА_5 набув у власність нежитлове приміщення, загальною площею 28,8 кв. м. в АДРЕСА_5 (а.с. 185).
На підставі договору про виділ майна зі складу майна подружжя, серія та номер: 2794, виданого 11.05.2023, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Н.М., право власності на нежитлове приміщення №32к, загальною площею 24,3кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_6 , зареєстровано за ОСОБА_7 (а.с.180).
На підставі договору про виділ майна зі складу майна подружжя, серія та номер: 2792, виданого 11.05.2023, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Н.М., ОСОБА_7 набула у власність квартиру, загальною площею 77,1 кв.м. в АДРЕСА_7 (а.с. 181).
13.05.2023 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Львовською Наталією Романівною, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 138, зареєстровано право власності за ОСОБА_6 на квартиру, загальною площею 106,1 кв. м., яка розташована в АДРЕСА_8 (а.с. 179).
Вказані обставини підтверджуються витягами з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Відповідно до вимог ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків.
 Відповідно до вимог ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов?язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов?язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
  Відповідно до вимог ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов?язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.
 Згідно із ч.1  ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
  Відповідно до вимог ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).
Пред?явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову – обов?язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Відповідно до частини другої статті 202 ЦК України правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта статті 202 ЦК України).
У справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них. 
У постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року по справі №752/3612/19 вказано, що пред?явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
У справі, що переглядається, позивач ставить вимогу до суду про визнання недійсними договорів дарування, договорів про виділ майна зі складу майна подружжя та договору купівлі-продажу.
Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на підставі договорів, які просить позивач визнати недійсними, власниками нерухомого майна на даний час є ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 . Про те, що дані об?єкти нерухомості зареєстровані за зазначеними особами позивачем було зазначено також у позовній заяві.
При цьому позовних вимог до осіб, з якими було укладено оспорювані договори позивач ОСОБА_1 не пред`явив, клопотань про залучення до участі у справі як співвідповідачів даних осіб не заявляв. 
Оскільки заміна неналежного відповідача або залучення іншої особи в якості співвідповідача передбачає розгляд справи спочатку на стадії розгляду справи судом першої інстанції, апеляційний суд в силу своїх повноважень вказаних порушень усунути не може, так як спір між належними сторонами попередньо повинен розглядатись судом першої інстанції.
Оскільки позивач пред?явив позов не до усіх учасників спірних правовідносин, а ухвалене рішення у справі може вплинути на їх права та обов?язки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. 

Висновки суду апеляційної інстанції 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов’язуєсуди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Судові витрати
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Гончаровою Ганною Миколаївною, залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 07 квітня 2025 року.

Судді: Т. В. Спірідонова
Р. С. Гринчук
А. М. Костенко