КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5884/2025
Справа № 760/26151/23
П О С Т А Н О В А

 
Іменем     України
 
04 квітня 2025 року                                                                                   
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на рішення Солом`янського районного суду м. Києва, ухвалене у складі судді Українця В.В. в м. Київ 22 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ», ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, 
 
в с т а н о в и в :
 
У листопаді 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, просив стягнути на свою користь з ПрАТ «СК «УСГ» невиплачену частину страхового відшкодування в розмірі 4779,17 грн., витрати на складання оцінки заподіяного збитку в розмірі 7500 грн., стягнути на свою користь з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 29662,20 грн., моральну шкоду в розмірі 15000 грн., покласти на відповідачів судові витрати.
Позов мотивував тим, що 26 травня 2023 року о 14:50 в Київській області, Броварському районі, с. Перше Травня, вул. Першотравнева 3 ОСОБА_2 керував транспортним засобом Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, був неуважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на авто Jeep Renegade д.н.з. НОМЕР_2 , належний позивачу ОСОБА_1 . 
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2023 року в справі № 361/4626/23 ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що призвело до вказаної дорожньо-транспортної пригоди.
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 як винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 , на момент настання ДТП була застрахована відповідно до умов полісу ОСЦПВВНТЗ № 209738328, виданого ПрАТ «СК «УСГ», в межах ліміту відповідальності страховика 160000 грн. за шкоду, заподіяну майну третіх осіб. Однак станом на день пред`явлення цього позову ПрАТ «СК «УСГ» не було здійснено повну виплату належного страхового відшкодування на користь позивача, а ОСОБА_2 не було відшкодовано заподіяну позивачеві шкоду.
Повідомляв, що 30 травня 2023 року звернувся до ПрАТ «СК «УСГ» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування.  Відповідно до трекінгу поштового відправлення, лист вручено 05 червня 2023 року. Однак, всупереч законодавства, страховик не здійснив огляд транспортного засобу в установлений законом строк. 21 червня 2023 року позивач самостійно обрав експерта та уклав договір із суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 про проведення огляду пошкодженого транспортного засобу з оцінки вартості матеріального збитку. За результатами складеного звіту № 394/06-23 від 28 червня 2023 року про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Jeep Renegade д.н.з. НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 65558,45 грн., розмір витрат на проведення відновлювального ремонту з урахуванням зносу, зменшений на суму ПДВ на дату ДТП складає 61130,09 грн. За складання оцінки заподіяного збитку позивач поніс витрати в розмірі 7500 грн.
Оскільки представник страховика не з`явився у визначений строк, страховик зобов`язаний сплачувати страхове відшкодування відповідно до наданої позивачем замовленої оцінки збитку та зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення такої оцінки, а позивач звільняється від обов`язку зберігати автомобіль у такому стані, в якому він знаходився після ДТП.
28 червня 2023 року ПрАТ «СК «УСГ», порушивши встановлені законом строки, здійснила огляд транспортного засобу, ремонт якого на той момент вже було розпочато після проведення огляду автомобіля СОД ФОП ОСОБА_3 , та за результатами огляду заяви про виплату страхового відшкодування страховиком на користь позивача було здійснено неповну виплату частини страхового відшкодування в розмірі лише 53750,92 грн., розраховане на підставі складеного на замовлення страховика звіту № 29163 від 05 серпня 2023 року.
Проте, по-перше, страховик не з`явився у визначений законом строк, а по-друге, здійснив огляд автомобіля, який вже був у іншому стані, ніж після ДТП, оскільки було розпочато ремонтні роботи.
Вказував, що звіт № 29163 від 05 серпня 2023 року складений з рядом грубих порушень, оскільки оцінка вартості матеріального збитку (вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу) страховиком у звіті № 29163 проведена не на дату заподіяння збитку; звіт містить лише перелік пошкоджень, однак детально не вказує та недостатньо деталізує й перелічує характер і обсяг такого пошкодження або взагалі не містить відомостей про те, чому саме така робота із відновлення деталі має бути виконана; оцінювач у звіті № 29163 вручну ввів вартість окремих деталей без посилання на джерела такої інформації.
Враховуючи вищевикладене, з ПрАТ «СК «УСГ» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню несплачена частина страхового відшкодування в розмірі 4779,17 грн. як різниця між 58530,09 грн. належного розміру страхового відшкодування та 53750,92 грн. частково виплаченого страхового відшкодування, а також витрати на складання оцінки вартості матеріального збитку в розмірі 7500 грн.
Також, згідно зі звітом № 394/06-23 від 28 червня 2023 року про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику Jeep Renegade д.н.з. НОМЕР_2 , повна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу у результаті його пошкодження при ДТП складає 88192,29 грн. Таким чином, із ОСОБА_2 підлягає стягненню на його користь матеріальна шкода у розмірі різниці між фактичним розміром заподіяної шкоди 88192,29 грн. та належним розміром страхового відшкодування 58530,09 грн. = 29662,20 грн.
Також зазначав, що моральна шкода йому завдана не лише в зв`язку з пошкодженням майна позивача, але й через протиправні дії ОСОБА_2 , а саме грубе порушення ПДР, пов`язане з керуванням транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, внаслідок яких було пошкоджено його майно - транспортний засіб Jeep Renegade д.н.з. НОМЕР_2 , тому, за переконанням позивача, з урахуванням принципів розумності і справедливості, моральна шкода має бути відшкодована в розмірі 15000 грн.
 
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2024 року позов задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «СК «УСГ» на користь ОСОБА_1 4779,17 грн. страхового відшкодування, витрати за проведення звіту з визначення вартості матеріального збитку 3750 гривень, витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн., та 536,80 грн. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 29662,20 грн., на відшкодування моральної шкоди 5000 грн., витрати за проведення звіту з визначення вартості матеріального збитку 3750 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. та 536,80 грн. судового збору.
                                                                      
Відповідач ПрАТ «СК «УСГ», не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2024 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові за безпідставністю заявлених вимог.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що 05 червня 2023 року до ПрАТ «СК «УСГ» звернувся ОСОБА_1 з повідомленням про ДТП від 30 травня 2023 року. 28 червня 2023 року транспортний засіб Jeep Renegade д.н.з. НОМЕР_2 було оглянуто. Відповідно до довідки оцінювача ОСОБА_4 , після отримання замовлення в період з 08 червня 2023 року по 18 червня 2023 року, оцінювач не міг зв`язатися з власником або його представником, встановити місцезнаходження транспортного засобу також не вдалось.
З представником власника транспортного засобу Jeep Renegade д.н.з. НОМЕР_2 вдалось зв`язатись 26 червня 2023 року, і огляд був проведений 28 червня 2023 року. Таким чином, страховик, виконуючи свої обов`язки, замовив незалежну експертну оцінку.  Згідно звіту № 29163 від 05 серпня 2023 року, складеного незалежним експертом, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Jeep Renegade д.н.з. НОМЕР_2 без урахування коефіцієнту фізичного зносу становить 82565,02 грн. (з ПДВ на запасні частині), матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу Jeep Renegade д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні (46 %), становить 60640,50 грн. (з ПДВ на запасні частини) та 56350,92 грн. (без ПДВ на запасні частини). 
Враховуючи вищевикладене, вартість матеріального збитку власнику транспортного засобу Jeep Renegade д.н.з. НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, та без ПДВ на запасні частини, становить 56350,92 грн.
Крім того, в заяві про виплату страхового відшкодування позивач висловив бажання отримати страхове відшкодування на особистий рахунок.
Наводив зміст п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Для відшкодування потерпілій особі ПДВ ремонт транспортного засобу повинен здійснюватись на підприємстві, яке є платником ПДВ. У випадку непроведення фактичного ремонту транспортного засобу, або проведення його особою, яка не є платником ПДВ, податкові зобов`язання не виникають.
Наголошував, що позивачем не було надано до суду доказів оплати проведеного ремонту транспортного засобу у особи, яка є платником ПДВ, в зв`язку  з чим у ПрАТ «СК «УСГ»  не виникають обов`язки по відшкодуванню даного податку потерпілій особі. 
Тому в будь-якому випадку ПрАТ «СК «УСГ» не могло виплатити на користь ОСОБА_1 суму з ПДВ.
Наводив правові висновки Верховного Суду в справах № 185/11374/15-ц від 18 грудня 2018 року, в справі № 619/2671/16-ц від 27 березня 2019 року, в справі № 296/10171/14-ц від 03 липня 2019 року, № 642/3377/16-ц від 15 липня 2019 року, які є аналогічними даній справі.
Підсумовував, що суд першої інстанції проігнорував імперативні норми матеріального права спеціального Закону № 1961-ІV та ухвалив незаконне, безпідставне та необґрунтоване рішення.
Посилався на правові висновки Верховного Суду в постанові від 12 березня 2018 року в справі № 910/5001/17, у якій Верховний Суд дійшов висновку, що якщо для відновлення пошкодженого під час ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється шляхом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідності відшкодовує не повну вартість складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу, і аналогічні правові висновки викладені постановах від 06 лютого 2018 року в справі № 910/3867/16, від 14 травня 2018 року в справі № 910/5092/17.
Звертав увагу на те, що 22 березня 2017 року Верховним Судом України винесено постанову від 22 березня 2017 року в справі № 3-304гс16, в якій зазначено, що відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Ураховуючи вищевикладене, в справі, що розглядається, у відповідача в зв`язку з настанням страхового випадку виник обов`язок відшкодувати позивачеві шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми (фактичних затрат), право на вимогу якої перейшло до позивача в зв`язку з виплатою страхового відшкодування, але виходячи з вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, з урахуванням коефіцієнту зносу деталей, та за мінусом франшизи.
Вважав, що пред`явлення позивачем вимоги про виплату страхового відшкодування  в розмірі повної вартості відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування коефіцієнту фізичного зносу є неправомірним, а тому в позові ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «УСГ» слід було відмовити повністю за недоведеністю та необґрунтованістю заявлених вимог.
Наголошував, що ПрАТ «СК «УСГ» в повному обсязі виконало своїх обов`язки перед позивачем згідно з нормами діючого Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та сформованою практикою Верховного Суду, виплативши позивачу страхове відшкодування.
Натомість, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, не дослідив доказами, не з`ясував фактичних обставин справи, а обставини, які суд вважав встановленими, є неправильними.
Звертав увагу, що матеріали справи не містять доказів щодо наявності у суду спеціальних знань, а тому постає питання, як суд першої інстанції зрозумів, що розмір збитку був правильно визначений у звіті № 394/06-23 від 28 червня 2023 року, а не у звіті № 29163 від 05 серпня 2023 року. Також при розгляді справи в суді першої інстанції позивач не заявляв клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, так само і суд не ініціював проведення експертизи, в той час як ПрАТ «СК «УСГ» оглянуло пошкоджений транспортний засіб та розрахувало збиток. Таким чином, єдиним належним та допустимим доказом в справі з звіт № 29163 від 05 серпня 2023 року на замовлення ПрАТ «СК «УСГ».
Звертав увагу, що в рішенні зазначено про начебто допущення в звіті № 29163 ряду нормативних порушень, однак судом складено мотивувальну частину рішення зі слів позивача, не посилаючись на жоден Національний стандарт, який регламентує вартість цін на дату, та не є спеціалістом в переліку, характері та обсязі пошкоджень. 
Вказував, що в зв`язку з тим, що мотивувальна частина рішення складена зі слів представника позивача, який, як і суддя, не володіє спеціальними знаннями та не підтверджує свої твердження доказами, рішення є незаконним, безпідставним та необґрунтованим. 
Звертав увагу, що у ПрАТ «СК «УСГ» відсутні підстави для компенсації витрат за проведення оцінки, оскільки при проведенні огляду транспортного засобу виникли труднощі встановлення місцезнаходження транспортного засобу, як зазначено в довідці оцінювача, а тому огляд транспортного засобу було проведено 28 червня 2023 року через неможливість зв`язатися з власником або його представником та відсутності інформації про місцезнаходження транспортного засобу. 
Наголосив, що Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не зобов`язує страховика проводити розрахунок страхового відшкодування за звітом, що проведений на замовлення ОСОБА_1 , якщо складено звіт про оцінку, який проведено на замовлення ПрАТ «СК «УСГ», навіть коли пропущено 10-денний термін, відведений страховику на огляд пошкодженого майна. 
У разі відсутності у страховика звіту, проведеного на його замовлення, останній може визначити суму матеріального збитку на підставі звіту, проведеного на замовлення потерпілого.
Однак, ПрАТ «СК «УСГ» має в розпорядженні звіт № 29163 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 05 серпня 2023 року, який зроблено на замовлення страховика та використано при розрахунку суми страхового відшкодування.  
Вказував, що за змістом позовної заяви, у звіті № 29163 оцінювач начебто вводив вартість окремих деталей вручну, оскільки деталі відмічені у калькуляції зіркою «*», та не додавав посилання на джерело такої інформації. Однак такі твердження є безпідставними та необґрунтованими, оскільки оцінювач у додатках до звіту дає посилання на джерела інформації. В той час як у ремонтній калькуляції у звіті № 394/06-23 до звіту № 394/06-23 на замовлення позивача оцінювач запасні частини відмічає зіркою «*», тобто вводить їх вручну, та не наводить посилань на джерела. 
Більш того, у звіті № 394/06-23 оцінювач вказує, що ціни на запасні частини вказані станом на квітень 2023 року, в той час як ДТП сталась лише 26 травня 2023 року, що є суттєвим порушенням Національного стандарту № 1.
Далі, в позові зазначено, що начебто у Звіті № 29163 не зазначений обсяг і характер пошкоджень. Однак позивач не обґрунтовує, якого саме обсягу і характеру пошкоджень не зазначено в протоколі/акті огляду до звіту № 29163. 
Звертав увагу, що відповідно до п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх присутності, про що зазначається у звіті (акті), висновку.
Вказував, що ПрАТ «СК «УСГ» та ОСОБА_2 є заінтересованими особами, однак позивач порушив п. 5.2 Методики та не запросив їх на огляд. Отже, звіт № 394/06-23, складений на замовлення позивача, було виконано необ`єктивно та неупереджено і без виклику заінтересованих осіб на огляд, а тому вказаний звіт не можна брати до уваги як належний допустимий доказ. 
Крім того, звіт № 394/06-23 є недостовірним і таким, що проведений з порушенням методичних підходів в оцінці розміру матеріального збитку.
Щодо незаконності, необґрунтованості, безпідставності рішення суду першої інстанції щодо стягнення з ПрАТ «СК «УСГ» 6000 грн. витрат на правничу допомогу, звертав увагу, що спектр робіт, який проведено адвокатом, є незначним, справа не є складною, тому витрати в розмірі 6000 грн. не неправомірними та необґрунтованими. Наводив п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, зазначаючи, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, і що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Посилався на судову практику ЄСПЛ у справах «Баришевський проти України», «Гімайдуліна та інших проти України», «Двойних проти України», «Меріт проти України», де заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Підсумовував, що виходячи з фактичних обставин справи, з`ясування природи дійсних правовідносин між сторонами, чинного законодавства, яке повинно застосовуватись до них при вирішенні спорів, ПрАТ «СК «УСГ» вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального права, за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а висновки суду, що викладені в рішенні суду першої інстанції, не відповідають дійсним обставинам справи, також суд не досліджував зібрані в справі докази та не встановлював обставини, що мають суттєве значення, а ухвалив рішення на підставі недопустимих доказів та без урахуванням висновків, викладених у постановах Верховного Суду.
 
Від позивача ОСОБА_1 в особі представника Конюшка Д.Б. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, наводячи власні аргументи щодо законних підстав звернення з вимогами, щодо неналежності звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ № 89/01-24 від 25 листопада 2023 року як доказу, щодо належності та достовірності звіту № 394/06-23 від 28 червня 2023 року, щодо посилання відповідача на необхідність його присутності при огляді транспортного засобу, щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Апеляційний суд враховує, що апеляційну скаргу подано лише одним відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «УСГ», інший відповідач ОСОБА_2 власної апеляційної скарги не подав, тому в частині вимог до цього відповідача рішення суду першої інстанції не переглядається.
 
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
 
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується, даним вимогам закону відповідає.
 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки всупереч вимогам закону ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» не здійснило огляд транспортного засобу у десятиденний термін (до 19 червня 2023 року включно), 21 червня 2023 року позивач самостійно обрав експерта та уклав договір із суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 про проведення огляду пошкодженого транспортного засобу й оцінки вартості матеріального збитку, яким складено Звіт № 394/06-23 про оцінку вартості матеріального збитку від 28 червня 2023 року, відповідно до якого розмір витрат на проведення відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу зменшений на суму ПДВ та становить 61130,09 грн. Доказів на спростування доводів позивача та наданого стороною позивача Звіту № 394/06-23 від 28 червня 2023 року відповідачами суду не надано, тому з ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума недовиплаченого страхового відшкодування в розмірі 4779,17 грн. та витрати за проведення звіту з визначення вартості матеріального збитку 3750 гривень.
 
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.
 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу JEEP RENEGADE д.н.з. НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а. с. 13).
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2023 року в справі № 361/4626/23 встановлено, що 26 травня 2023 року о 14:50 в Київській обл., Броварський район, с. Перше Травня вул. Першотравнева, 3, водій керуючи транспортним засобом Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважний, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на авто JEEP RENEGADE д.н.з. НОМЕР_2 , після чого продовжив рух та здійснив наїзд на авто TOYOTA RAV4 д.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а. с. 9 - 11).
Станом на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована за полісом № 209738328 у ПрАТ «СК «УСГ», за яким страхова шкода, заподіяна майну третіх осіб, визначена в розмірі 160000 грн., франшиза 2600 грн. (а. с. 14).
30 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «УСГ» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, просив здійснити відшкодування оціненої шкоди шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 (а. с. 15 - 16), яке направив засобами поштового зв`язку (а. с. 17). Зазначене повідомлення отримане ПрАТ «СК «УСГ» 05 червня 2023 року, що підтверджується обома сторонами у поданих до суду процесуальних заявах по суті справи (а. с. 80, 139 зворот).
21 червня 2023 року ОСОБА_1 уклав договір проведення оцінки вартості матеріального збитку з СОД ФОП ОСОБА_3 , на підставі якого останнім складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 394/06-23, огляд проведено 21 червня 2023 року, дата оцінки 26 травня 2023 року, дата завершення оцінки про складання звіту - 28 червня 2023 року. Згідно звіту, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - 88192,29 грн., визначення фізичного зносу - 0,46, вартість матеріального збитку складає 66558,45 грн. В дослідницькій частині звіту зазначено, що розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ JEEP RENEGADE д.н.з. НОМЕР_2 з урахуванням зносу зменшений на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ, який був врахований при розрахунку вартості запасних частин (а. с. 19).
Вартість проведення вартості матеріального збитку СОД ФОП ОСОБА_3., сплачена ОСОБА_1 , складає 7500 грн. (а. с. 35).
 
Крім того, оцінка пошкодженого транспортного засобу JEEP RENEGADE д.н.з. НОМЕР_2 проводилася на підставі замовлення ПрАТ «СК «УСГ» СОД ФОП ОСОБА_4 , яким транспортний засіб оглянуто 28 червня 2023 року, звіт складено 05 серпня 2023 року. Згідно звіту № 29163 від 05 серпня 2023 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - 82565,02 грн., визначення фізичного зносу - 0,46, вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням фізичного зносу складників - 60640,50 грн., вартість матеріального збитку складає 60640,50 грн. (а. с. 36).
Згідно довідки ФОП ОСОБА_4 , в період з 08 червня 2023 року по 18 червня 2023 року не вдалося зв`язатися з власником КТЗ JEEP RENEGADE д.н.з. НОМЕР_2 та його представником, також не вдалося встановити місцезнаходження транспортного засобу. З представником власника КТЗ JEEP RENEGADE д.н.з. НОМЕР_2 вдалось зв`язатися 26 червня 2023 року, огляд проведено 28 червня 2023 року (а. с. 95).
 
Листом від 28 серпня 2023 року ПрАТ «СК «УСГ» повідомило ОСОБА_1 , що розглянуло його заяву щодо відшкодування шкоди, завданої як власнику транспортного засобу JEEP RENEGADE д.н.з. НОМЕР_2 , та повідомляє, що згідно звіту № 29163 від 05 серпня 2023 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні (46 %), складає 60640,50 грн. (з ПДВ на запасні частини) та 56350,92 грн. (без ПДВ на запасні частини). Розмір суми страхового відшкодування розраховується таким чином: 56350,92 грн. (матеріальний збиток) - 2600 грн. (франшиза) = 53750,92 грн. Щодо наданого висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ № 394/06-23 від 28 червня 2023 року, ПрАТ «СК «УСГ» не має підстав враховувати останній при визначенні розміру матеріального збитку, завданого автомобілю, так як суму страхового відшкодування розраховано на підставі звіту № 29163 від 05 серпня 2023 року, складеного відповідно до норм Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 1335/5/1159 від 24 липня 2009 року. Як зазначено в довідці оцінювача ОСОБА_4 , огляд транспортного засобу JEEP RENEGADE д.н.з. НОМЕР_2 в термін, встановлений законом, не було проведено через неможливість зв`язатися з власником або його представником та відсутності інформації про місцезнаходження транспортного засобу. Враховуючи вищезазначене, у ПрАТ «СК «УСГ» немає підстав для відшкодування витрат на проведення звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 394/06-23 від 28 червня 2023 року (а. с. 118).
Листом від 01 вересня 2023 року ПрАТ «СК «УСГ» повідомило ОСОБА_1 про прийняте рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 53750,92 грн. та повідомило про сплату зазначеної суми найближчим часом (а. с. 122).
01 вересня 2023 року ПрАТ «СК «УСГ» затвердило страховий акт № ДКЦВ-29163 (а. с. 121) та здійснило на користь ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування шляхом безготівкового переказу на рахунок в розмірі 53750,92 грн. згідно страхового акту DKTsV - 29163 (а. с. 18).
 
Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.
 
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
 
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
 
З огляду на викладене, вина водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, є доведеною згідно постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2023 року в справі № 361/4626/23 і ніким не заперечена.
 
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
 
За правилами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
 
Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
 
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
 
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
 
Отже, страховик відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи на підставі спеціальної норми п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, а різницю між реальними збитками і сумами в межах ліміту відповідальності на підставі ст. 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.
 
Матеріалами справи встановлено і сторонами не заперечується, що 01 вересня 2023 року ПрАТ «СК «УСГ» та здійснило на користь ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування шляхом безготівкового переказу на рахунок в розмірі 53750,92 грн. згідно страхового акту DKTsV - 29163 (а. с. 18) на підставі звіту № 29163 від 05 серпня 2023 року, складеного на замовлення ПрАТ «СК «УСГ» СОД ФОП ОСОБА_4 .
 
Згідно ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.
 
Згідно п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).
 
Згідно п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
 
Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.
Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.
 
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) викладено такий правовий висновок: 
«Введення в цивільне законодавство принципу добросовісності як одного з найбільш загальних і важливих принципів цивільного права є заходом, спрямованим на зміцнення моральних засад цивільно-правового регулювання. Саме з позиції моральності слід підходити до оцінки поведінки суб`єкта права як добросовісного або недобросовісного.
Відповідно до статті 33 Закону № 1961-IV страхувальник, у разі настання ДТП, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово має надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Тобто страхувальник має вчинити дії для повідомлення страховика про настання ДТП.
У свою чергу, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (стаття 34 Закону № 1961-IV). Тобто страховик після повідомлення страхувальником про ДТП має здійснити всі дії для встановлення та виплати страхового відшкодування.
У страховика (МТСБУ) обов`язок здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату) не виникає у разі навмисних дій страхувальника, спрямованих на настання страхового випадку (підпункт 37.1.1 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV), або у разі вчинення ним умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (підпункт 37.1.2 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV).
Крім того, у страховика (МТСБУ) обов`язок здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату) не виникає і тоді, коли має місце неналежна поведінка й з боку потерпілого, а саме: невиконання обов`язків, визначених Законом № 1961-IV, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди (підпункт 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV); неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту ДТП, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років з моменту ДТП, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV).
Отже, закон з огляду на принцип добросовісності визначає, що якщо потерпілий недобросовісно реалізовує право на отримання відшкодування завданої йому під час експлуатації наземного транспортного засобу шкоди, не виконує покладені на нього Законом № 1961-IV обов`язки, він має нести тягар негативних наслідків власної поведінки.
Аналізуючи зазначені норми законодавства, слід дійти висновку, що законодавство у страхових правовідносинах передбачає здійснення прав та обов`язків з дотриманням принципу добросовісності всіма учасниками цих правовідносин і не дотримання цього принципу може мати наслідком відмову в захисті порушеного права, зокрема в праві на відшкодування шкоди при недобросовісній поведінці особи взагалі, та звільняє страховика від обов`язку відшкодування шкоди при недобросовісній поведінці винної особи та потерпілого.
Разом з тим у порушення принципу пропорційності законом не встановлено механізму захисту права осіб (поновлення права), які добросовісно виконують покладені на них обов`язки, якщо шкода не відшкодована не з їхньої вини. Тому тлумачення права щодо відшкодування шкоди за наслідками страхового випадку за Законом № 1961-IV, має здійснюватися з огляду на добросовісне виконання зобов`язань та поведінки всіх учасників (добросовісна чи недобросовісна поведінка/дії) та пропорційність інтересів усіх учасників цих правовідносин».
 
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
 
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
 
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Суд першої інстанції правильно визначився з тим, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від ОСОБА_1 , ПрАТ «СК «УСГ» не вчинило дій, передбачених статтею 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової дієздатності власників наземних транспортних засобів», щодо направлення свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна.
 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що при проведенні огляду транспортного засобу виникли труднощі, пов`язані з встановленням місцезнаходження транспортного засобу, не підтверджуються жодними належними і допустимими письмовими доказами.
 
Матеріали справи не містять доказів звернення ПрАТ «СК «УСГ» або суб`єкта оціночної діяльності до позивача з вимогою надання для огляду пошкодженого транспортного засобу та ухилення позивача від виконання цих вимог.
 
Довідка оцінювача ОСОБА_4 , на яку посилається ПрАТ «СК «УСГ», про неможливість зв`язатися з ОСОБА_1 та встановити місцезнаходження транспортного засобу, не може вважатися належним та допустимим доказом недобросовісного виконання ОСОБА_1 передбаченого 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язку забезпечення страховику можливості провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів) та збереження транспортного засобу до спливу десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
 
Апеляційний суд враховує, що в заяві ОСОБА_1 від 30 травня 2023 року зазначено його поштову та електронну адресу, а також номер телефону, разом із тим, в довідці оцінювача ОСОБА_4 не зазначено, які заходи ним вживалися для встановлення зв`язку з ОСОБА_1 , коли та які засоби зв`язку використовувались з повідомлених позивачем.
 
Оскільки ПрАТ «СК «УСГ» вищезазначений обов`язок з направлення свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна не виконало, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_1 правомірно звернувся до СОД ФОП ОСОБА_3 з метою визначення розміру завданої шкоди в результаті ДТП, а тому має право на отримання страхового відшкодування на підставі складеного даним оцінювачем звіту та на відшкодування витрат на проведення експертизи відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової дієздатності власників наземних транспортних засобів».
 
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що у ПрАТ «СК «УСГ» відсутні підстави для визначення суми страхового відшкодування за звітом про оцінку вартості матеріального збитку № 394/06-23 від 28 червня 2023 року, проведеного на замовлення ОСОБА_1 , на відшкодування йому вартості проведеної оцінки майна, та про належне виконання ПрАТ «СК «УСГ» зобов`язань щодо виплати страхового відшкодування згідно вимог закону.
 
Доводи відповідача в апеляційній скарзі, що у випадку непроведення фактичного ремонту транспортного засобу або проведення його особою, яка не є платником ПДВ, податкові зобов`язання не виникають, і що позивачем не було надано до суду доказів оплати проведеного ремонту транспортного засобу у особи, яка є платником ПДВ, в зв`язку з чим у ПрАТ «СК «УСГ», не виникають обов`язки по відшкодуванню даного податку потерпілій особі, відхиляються апеляційним судом як неспроможні, оскільки згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 394/06-23 від 28 червня 2023 року, до вартості матеріального збитку, спричиненого власнику пошкодженого транспортного засобу, в розмірі 61130,09 грн., не включено суми ПДВ.
 
Враховуючи вищевикладене, є нерелевантними та відхиляються апеляційним судом посилання ПрАТ «СК «УСГ» у апеляційній скарзі на правові висновки Верховного Суду в справах № 185/11374/15-ц від 18 грудня 2018 року, в справі № 619/2671/16-ц від 27 березня 2019 року, в справі № 296/10171/14-ц від 03 липня 2019 року, № 642/3377/16-ц від 15 липня 2019 року щодо відсутності підстав для сплати страховиком податку на додану вартість.
 
Таким чином, доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції проігнорував імперативні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової дієздатності власників наземних транспортних засобів» та ухвалив незаконне, безпідставне та необґрунтоване рішення, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та відхиляються апеляційним судом.
 
Доводи апеляційної скарги про неправомірність пред`явлення особою вимоги про виплату страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу, відхиляються апеляційним судом як неспроможні, оскільки згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 394/06-23 від 28 червня 2023 року, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику пошкодженого транспортного засобу, в розмірі 61130,09 грн., визначена з урахуванням фізичного зносу 46 %.
 
Враховуючи вищевикладене, є нерелевантними та відхиляються апеляційним судом посилання ПрАТ «СК «УСГ» у апеляційній скарзі на правові висновки Верховного Суду в постанові від 12 березня 2018 року в справі № 910/5001/17, від 06 лютого 2018 року в справі № 910/3867/16, від 14 травня 2018 року в справі № 910/5092/17, правові висновки в постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року, в яких зазначено, що відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.
 
Оскільки доказів на спростування наданого стороною позивача висновку експерта відповідачами суду не надано, за таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано вважав за можливе покласти в основу рішення при визначенні розміру майнової шкоди Звіт № 394/06-23 про оцінку вартості матеріального збитку від 28 червня 2023 року, який кореспондується з іншими доказами по справі та не суперечить їм.
 
Апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що при розгляді справи у суді першої інстанції позивач не заявляв клопотань про проведення судової автотоварознавчої експертизи, так само як і суд першої інстанції не ініціював проведення експертизи, а отже надання судом переваги звіту, складеному на замовлення позивача, над звітом, складеним на замовлення відповідача, є невмотивованим.
 
Апеляційний суд наголошує, що принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог, а саме позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази. Про перевагу однієї позиції над іншою суд і виносить власне рішення.
 
Так, позивачем на підтвердження розміру майнової шкоди надано звіт про оцінку вартості матеріального збитку № 394/06-23 від 28 червня 2023 року, складений СОД ФОП ОСОБА_3 , що узгоджується з положеннями п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
 
Натомість, звіт № 29163 від 05 серпня 2023 року складено СОД ФОП ОСОБА_4 на замовлення ПрАТ «СК «УСК», яким пошкоджений транспортний засіб оглянуто з порушенням десятиденного строку, встановленого п. 34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та після закінчення строку дії обов`язку власника пошкодженого транспортного засобу зберігати пошкоджене майно (транспортний засіб) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком.
 
Відтак, оскільки зазначений звіт № 29163 від 05 серпня 2023 року складений з порушенням порядку, передбаченого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», даний доказ не може вважатися допустимим, в зв`язку з чим судом першої інстанції його було правомірно відхилено.
 
Враховуючи наведене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги в частині доказування відповідності звіту № 29163 від 05 серпня 2023 року вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 1335/5/1159 від 24 липня 2009 року.
 
Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що звіт № 394/06-23 від 28 червня 2023 року виконано необ`єктивно, упереджено, без виклику на огляд заінтересованих осіб, з огляду на те, що відповідно до п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.
 
Таким чином, законодавством не передбачено обов`язкового проведення огляду транспортного засобу разом з заінтересованими особами.
 
Доводи апеляційної скарги, що звіт № 394/06-23 від 28 червня 2023 року є недостовірним, необґрунтованим, незаконним і складений з порушенням методології та нормативно-правових актів, які регулюють оціночну діяльність, відхиляються апеляційним судом, зводяться до суб`єктивної оцінки доказу відповідачем, який не є спеціалістом у відповідній технічній галузі та не має спеціальних знань, ґрунтуються на припущеннях та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
 
Доводи апеляційної скарги, що Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не зобов`язує ПрАТ «СК «УСК» проводити розрахунок страхового відшкодування за звітом, що проведений на замовлення ОСОБА_1 , якщо складено звіт про оцінку КТЗ, проведений на замовлення страховика, навіть за умов пропуску 10-денного терміну, відведеного страховику на огляд пошкодженого майна, є необґрунтованими та відхиляються апеляційним судом. 
 
Заперечуючи проти розміру матеріальної шкоди, заявленого до стягнення позивачем, на підтвердження якого ним було надано належні та допустимі докази, відповідач, реалізуючи принцип змагальності на свій розсуд, не скористався наданим йому процесуальним правом заявити клопотання про призначення в справі судової автотоварознавчої експертизи.
 
Посилання відповідача в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції не ініціював призначення такої експертизи самостійно, не ґрунтуються на вимогах ч. 2 ст. 13 ЦПК України, якою передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що мотивувальна частина рішення викладена зі слів представника позивача, з огляду на те, що на виконання п. 3 ч. 4 ст. 265 ЦПК України судом в мотивувальній частині рішення викладена мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Помилкове сприйняття такої оцінки, як викладання мотивувальної частини рішення зі слів учасника справи, не впливає на правильність процесуальних дій суду.
 
Крім того, позивач просив стягнути на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 12000 грн.
 
На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 надано копію договору про надання правової допомоги № 23/10/23-ЮП/ІL, укладеного з адвокатом Конюшком Д.Б., згідно п. 4 договору, за послуги, надані адвокатом, замовник сплачує кошти в розмірі, який зазначається в додатку № 1 до цього договору. Додатком до договору є перелік та вартість робіт (а. с. 44).
Згідно платіжної інструкції, 23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 сплачено на користь ФОП Конюшка Д.Б. 7500 грн. з призначенням платежу оплата за 23/10/23-ЮП/ІL (а. с. 46).
Також ОСОБА_1 надано копію акту виконаних робіт № 1 від 03 листопада 2023 року, підписаного ним з адвокатом Конюшком Д.Б., згідно якого виконавець виконав (надав), а замовник прийняв наступні роботи: юридична консультація замовника - 0,5 годин, ціна 1500 грн., вартість 750 грн.; вивчення документів, наданих замовником - 0,5 годин, ціна 1500 грн., вартість 750 грн.; збирання доказів - 1 година, ціна 1500 грн., вартість 1500 грн., складання й підготовка до подання до суду позовної заяви - 6 годин, ціна 1500 грн., вартість 9000 грн., всього 12000 грн. (а. с. 45).
 
Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
 
Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
 
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії»(Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).
 
Судом першої інстанції надано належну оцінку запереченням сторони відповідача у відзиві на позовну заяву, а саме, що позивачем не надано детального опису робіт, виконаних адвокатом, не надано розрахунок вартості складових наданих відповідних послуг, а сума витрат на правничу допомогу розмірі 12000 гривень є значно завищеною, безпідставною, неспівмірною, не підтверджена жодними доказами.
 
Так, судом досліджено акт виконаних робіт № 1 від 03 листопада 2023 року, з якого встановлено, що загальна сума таких витрат визначена позивачем у розмірі 12000 гривень та складається з наступних послуг: юридична консультація замовника (0,5 години, 1500 гривень - ціна за годину) - 750 гривень, вивчення документів, наданих замовником (0,5 години, 1500 гривень - ціна за годину) - 750 гривень, збирання доказів замовником (1 година, 1500 гривень - ціна за годину) - 1500 гривень, складання й підготовка до подання до суду позовної заяви замовником (6 годин, 1500 гривень - ціна за годину) - 9000 гривень, та зроблено висновок, не спростований доводами апеляційної скарги, що доводи сторони відповідача стосовно неподання позивачем детального опису виконаних адвокатом робіт не знайшли свого підтвердження.
 
Крім того, суд першої інстанції встановив, що відповідачем не доведена неспівмірність витрат на правничу допомогу.
 
Враховуючи наведене, судом першої інстанції стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_1 6000 грн. витрат на правничу допомогу, з чим погоджується апеляційний суд.
 
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.
 
Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі, зводяться до переоцінки доказів та повторного викладення аргументів, кожному з яких було надано належної оцінки судом, і не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявників та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.
 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині вимог до відповідача ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
 
В частині вимог до відповідача ОСОБА_2 судове рішення ніким не оскаржене та не є предметом апеляційного перегляду. 
 
Оскільки за наслідками апеляційного перегляду апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені відповідачем, покладаються на неї і перерозподілу судових витрат не здійснюється.
 
Керуючись ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» залишити без задоволення.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2024 року в частині вимог до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді :                                                                                                          Кашперська Т.Ц.
 
                                                                                                                      Фінагеєв В.О.
 
                                                                                                                      Яворський М.А.