ПОСТАНОВА 
Іменем України

20 травня 2025 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 385/1516/23
провадження № 22-ц/4809/175/25 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

       головуючого судді–Дуковського О.Л. (суддя - доповідач),
       суддів – Дьомич Л.М., Єгорова С.М. 

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ; 
       відповідач - ОСОБА_2 .

Розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у  м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2023 року, у складі головуючого судді Гришака А.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

       У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
       В обгрунтування позову позивач вказував, що з 24.04.1999 по 28.03.2022 перебував у шлюбі із відповідачкою.
        Згідно рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29.03.2022 шлюб між сторонами було розірвано. 
       В період шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       З грудня 2022 року сторони проживають окремо.
       Вказував, що донька проживає разом із ним, на що погодилася і відповідачка.
       07.07.2023 рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області з 19.05.2023 з позивача припинено стягнення аліментів на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_4 , оскільки донька постійно проживає з ним.
       Донька з грудня 2022 року повністю знаходиться на утриманні позивача, а відповідачка у свою чергу ухиляється від покладеного на неї обов`язку утримувати свою дитину, добровільно не надає кошти на утримання доньки, хоча до червня 2023 року отримувала аліменти, які витрачала на свої потреби.
У зв`язку з тим, що доньці повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини, позивач самостійнотакий рівень не може повністю забезпечувати, тому відповідач, як мати, яка є здоровою та працездатною зобов`язана та може сплачувати аліменти на утримання доньки.
Просив:
стягнути із відповідачки аліменти на його користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову і до досягнення донькою повноліття; допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2023 року позов задовоелно. 
Стягнуто із ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й стягувати щомісячно до повноліття ОСОБА_5  , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирішено розпочати стягнення з 31.08.2023 та в частині стягнення аліментних платежів за один місяць допустити рішення до негайного виконання.
Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Відповідачка подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вважає рішення суду необгрнутованим та таким, що ухвалено з порушенням норм процесуального права.
Вказує на те, що суд першої інстанції взяв до уваги довідку в якій вказано, що донька ОСОБА_3 проживає разом із позивачем, але зазначену довідку не можна вважати належним та допустимим доказом (не відображає дійсності), оскільки донька перебуває на її утриманні.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.
Посилається на безпідставність доводів відповідачки про те, що вона утримує доньку.
Разом із відзивом позивач надає довідку від 24.01.2025 №150, видану Гайворонською міською радою та витяг з реєстру територіальної громади , що ОСОБА_3 , 2008 року народження проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Також позивач надав витяг про зареєстрованих осіб у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того позивач надав довідку видану Міністерством юстиції України, що він не отримує аліменти від ОСОБА_2 на утримання доньки.
Відзив подано у порядку та у строки визначені ст.. 360 ЦПК України.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.
Статтею 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, відповідає вищезазначеним вимогам. 
Задовольняючи позов суд першої інстанції  послався на ст.  180 Сімейного кодексу України, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому із відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.
З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3).
Згідно рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29.03.2022 шлюб між сторонами було розірвано. 
07.07.2023 рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області з 19.05.2023 з позивача припинено стягнення аліментів на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_4 , оскільки донька постійно проживає з ним (а.с. 9-11).
Звернувшись із цим позовом до суду позивач посилався на те, що донька проживає разом із ним та на повному його утриманні.
З довідки від 17.03.2023 №543, виданої Гайворонською міською радою вбачається, що ОСОБА_3 , 2008 року народження проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Даний факт підтверджується також і довідкою від 24.01.2025 №150, виданої Гайворонською міською радою та витягом з реєстру територіальної громади .
Крім того, в матеріалах справи міститься акт обстеження умов проживання від 22.02.2023 №21, з якого вбачається, що донька ОСОБА_3 проживає разом батьком за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 8).
Також в матеріалах справи містяться відомості, що позивач не отримує аліменти від ОСОБА_2 на утримання доньки.
Звернувшись із апеляційною скаргою відповідачка не спростувала належними та допустимими доказами доводи позивача про те, що донька проживає разом із ним та перебуває на його повному утриманні.
Матеріали справи не містять жодного доказу, що відповідачка утримує свою неповнолітню доньку.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.
Підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2023 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя:                                                                       О. Л. Дуковський

Судді:         Л.М. Дьомич

                                                                                С.М. Єгорова