Справа № 936/1395/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       06 червня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого: судді Джуги С.Д.,
суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 09 лютого 2024 року у складі судді Софілканич О.А., у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
У листопаді 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 14 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №11801-12/2021.
Зазначав, що 21 вересня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №21092022, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Вказував, що відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №21092022 від 21.09.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 26070 грн., з яких: 11000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 15070 грн. – сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. – сума заборгованості за пенею.
Стверджував, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме від 21.09.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, у зв`язку з цим ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №11801-12/2021 в розмірі 26070 грн., з яких: 11000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 15070 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Окрім того, зазначав, шо 24 листопада 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №0958848610.
24 листопада 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24/11-22, у відповідності до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Вказував, що відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №24/11-22 від 24.11.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 18939,77 грн., з яких: 3038,95 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 15900,82 грн. – сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. – за пенею.
Стверджував, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме від 24.11.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, у зв`язку з цим ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики №0958848610 в розмірі 18939,77 грн., з яких: 3038,95 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 15900,82 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Зазначав, що 30 листопада 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3265608783.
12 серпня 2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №12082022, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Вказував, що відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №12082022 від 12.08.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 4925 грн., з яких: 2000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 2925 грн. – сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. – за пенею.
Стверджував, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме від 12.08.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, у зв`язку з цим ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №3265608783 у розмірі 4925 грн., з яких: 2000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 2925 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Крім цього, зазначав, що 06 січня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2786589.
17 травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №17052023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Вказував, що відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №17052023 від 17.05.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 865,75 грн., з яких: 500 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 365,75 грн. – сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. – за пенею.
Стверджував, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме від 17.05.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, у зв`язку з цим ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №2786589 у розмірі 865,75 грн., з яких: 500 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 365,75 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Враховуючи вищенаведене, позивач просив стягнути на свою користь із відповідача суму заборгованості за кредитним договором №11801-12/2021 в розмірі 26070,00 грн., за договором позики №0958848610 в розмірі 18939,77 грн.; за кредитним договором №3265608783/754704 в розмірі 4925,00 грн.; за кредитним договором №2786589 в розмірі 865,75 грн., а всього – 50800,52 грн.
Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 09 лютого 2024 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №11801-12/2021 в розмірі 26070,00 гривень, за договором позики №0958848610 в розмірі 18939,77 гривень; за кредитним договором №3265608783/754704 в розмірі 4925,00 гривень; за кредитним договором №2786589 в розмірі 865,75 гривень, а всього – 50 800 (п`ятдесят тисяч вісімсот) гривень 52 копійки.
Вирішено питання про судові витрати.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить рішення суду першої інстанції змінити, задовольнивши позов частково та стягнути з неї на користь позивача суму заборгованості у розмірі 18123,16 грн., з яких: 1) за кредитним договором №11801-12/2021 - 11577,50 грн., де 11000 грн. – основний борг та 577,50 грн. – відсотки за користування кредитом; 2) за договором позики №0958848610/2 – 3 304,91 грн., де 3039,00 грн. – основний борг та 265,91 грн. – відсотки за користування кредитом; 3) за кредитним договором №3265608783/754704 - 2375,00 грн., де 2 000,00 грн. – основний борг та 375,00 грн. – відсотки за користування кредитом; 4) за кредитним договором №2786589 – 865,75 грн., де 500 грн. – основний борг та 365,75 грн. – відсотки за користування кредитом, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції, на думку апелянта, неправильно застосував до спірних правовідносин статтю 1048 ЦК України, позаяк в порушення частини 4 статті 263 ЦПК України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не врахував при її застосуванні правових висновків, висловлених у постановах ВП ВС від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 23.05.2018 в справі №910/1238/17, від 25.05.2021 у справі № 149/1499/18, постановах ВС: від 16.03.2021 по справі № 921/387/18, від 13 грудня 2018 року у справі №913/11/18, від 17 червня 2020 року у справі №910/12136/16, від 05 березня 2019 року у справі №5017/1987/2012, а тому неправильно встановив строк нарахування процентів, внаслідок чого неправильно встановив фактичні обставини справи, взявши до уваги розрахунок заборгованості наданий позивачем (поза межами строку кредитування).
У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України (у редакції, яка діяла на час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З огляду на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Предметом даного апеляційного перегляду, відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України, є рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за користування кредитом, в іншій частині рішення суду не переглядається.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічна позиція наведена у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані – це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; суб`єкт персональних даних – фізична особа, персональні дані якої обробляються; згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки.
Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 14.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №11801-12/2021 на суму 11000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, на споживчі потреби, строком на 7 днів, тобто до 20.12.2021, зі сплатою 273, 75 процентів річних від суми кредиту, в розрахунку 0,75 процентів на добу. 
20.12.2021 між сторонами укладено Додаткову угоду №3 до Договору про надання фінансового кредиту №11801-12/2021, згідно якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за Договором на 14 днів, тобто до 02.01.2022. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 11577,50 грн.
24.11.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0958848610/2 на суму 3039 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 5 днів, зі сплатою 638,75 процентів річних від суми кредиту, в розрахунку 1,75 процентів за день.
30.11.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3265608783/754704 на суму 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 15 днів, тобто до 14.12.2021, зі сплатою 456,25 процентів річних від суми кредиту, в розрахунку 1,25 процентів за день.
06.01.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2786589 на суму 500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, зі сплатою 693,50 процентів річних від суми кредиту, в розрахунку 1,90 процентів за день. 
08.02.2022 сторони уклали Додатковий договір до Договору №2786589, згідно якого строк користування кредитом за Договором продовжується на строк 30 днів, дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом - 11.03.2022.
Кредитні договори та договір позики підписані відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Зі змісту поданих відповідачем процесуальних документів як у суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції вбачається, що останньою не заперечується факт підписання цих договорів та отримання грошових коштів за ними.
21.09.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №21092022, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі, і до боржника ОСОБА_1 . 
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №21092022 від 21.09.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №11801-12/2021 від 14.12.2021 в сумі 26070 гривень, з яких: 11000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 15070 грн – сума заборгованості за відсотками.
24.11.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24/11-22, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі, і до боржника ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №0958848610/2 від 24.11.2021 в сумі 18939, 77 гривень, з яких: 3038, 95 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 15900,82 грн. – сума заборгованості за відсотками.
12.08.2022 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №12082022, відповідно до якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3265608783/754704 від 30.11.2021 в сумі 4925 гривень, з яких: 2000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 2925 грн – сума заборгованості за відсотками.
17.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №17052023, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2786589 від 06.01.2022 в сумі 865,75 гривень, з яких: 500 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 365,75 грн – сума заборгованості за відсотками.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Відповідачем як у суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції не заперечується факт порушення нею зобов`язань щодо повернення грошових коштів відповідно до вищевказаних договорів.
Разом з тим, відповідач не погоджується із визначеним розміром заборгованості в частині нарахованих відсотків за користування кредитом та загальної суми заборгованості за кредитними договорами №11801-12/2021 та №3265608783/754704, а також договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0958848610/2. Водночас не заперечує щодо нарахованого розміру заборгованості за відсотками за користування кредитом №2786589 від 06.01.2022.
З приводу наведеного колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження №14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Щодо договору про надання фінансового кредиту №11801-12/2021 від 14.12.2021 (далі – Договору №11801-12/2021)
Так, за умовами вказаного договору сторони погодили, що кредит надається строком на 7 днів, тобто до 20.12.2021, який було відстрочено відповідно до Додаткової угоди №3 до Договору про надання фінансового кредиту №11801-12/2021 від 20.12.2021 до 02.01.2022, протягом якого будь-які нарахування призупинилися.
Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.1.2. Договору 11801-12/2021).
Відповідно до п.1.3. Договору №11801-12/2021 за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 273,75% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 0,75% (процентів) на добу.
Згідно з п.1.4. Договору №11801-12/2021 для Клієнта, якому Товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,5% на добу за умови повного повернення кредиту протягом 7 днів з моменту надання кредиту.
Відповідно до п.2.3. Договору №11801-12/2021 у разі недотримання умов встановлених пунктом 1.4 цього Договору та/або пролонгації кредиту нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою з першого дня користування кредитними коштами відповідно до пункту 1.3. цього Договору, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.
Згідно з п.2.4. Договору №11801-12/2021 якщо відповідно до п.1.5. цього Договору, скориставшись промокодом, Клієнт прострочить виконання зобов`язання, або в разі пролонгації кредиту зі зниженою процентною ставкою, нараховані згідно умов Договору проценти підлягають перерахуванню за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня прострочення Клієнтом строку зазначеному в п.1.2. Договору, в повному обсязі на загальних умовах, при цьому Клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.
Відповідно до п. 2.5. Договору №11801-12/2021 обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Згідно з п.4.3. Договору №11801-12/2021 у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжуються нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором №11801-12/2021 слідує, що станом на 30.09.2023 ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №11801-12/2021 від 14.12.2021 в сумі 26070 грн., з яких: 11000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 15070 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Таким чином, оскільки у встановлений договором строк ОСОБА_1 не повернула кредитні кошти та не сплатила нараховані у встановленому договором порядку проценти у позивача виникло право на їх стягнення в примусовому порядку, а тому суд першої інстанції, врахувавши положення п. 4.3. Договору №11801-12/2021, дійшов обґрунтованого висновку, що нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснювалося у межах узгодженого сторонами строку, відтак правомірно стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №11801-12/2021 у розмірі 26070 грн., з яких: 11000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 15070 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Щодо договору про надання фінансового кредиту №3265608783/754704 від 30.11.2021 (далі – Договору №3265608783/754704).
За умовами вказаного договору сторони погодили, що кредит надається строком на 15 днів, тобто до 14.12.2021.
Відповідно до п.1.3. Договору №3265608783/754704 за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 456,25% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,25% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована.
Стандартна процентна ставка для продукту «Миттєва позика» становить 2,5% на добу, для продукту «Дрібні покупки» - 3,5% на добу (п.1.6. Договору №3265608783/754704).
Згідно з 2.4. Договору №3265608783/754704 обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Відповідно до п. 4.3. Договору №3265608783/754704 у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжуються нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором №3265608783/754704 слідує, що станом на 30.09.2023 ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №3265608783/754704 від 30.11.2021 в сумі 4925 грн., з яких: 2000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 2925 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Таким чином, оскільки у встановлений договором строк ОСОБА_1 не повернула кредитні кошти та не сплатила нараховані у встановленому договором порядку проценти у позивача виникло право на їх стягнення в примусовому порядку, а тому суд першої інстанції, врахувавши положення п. 4.3. Договору №3265608783/754704, дійшов обґрунтованого висновку, що нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснювалося у межах узгодженого сторонами строку, відтак правомірно стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №3265608783/754704 у розмірі 4925 грн., з яких: 2000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 2925 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Щодо договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0958848610/2 від 24.11.2021 (далі – Договору №0958848610/2).
За умовами вказаного договору сторони погодили, що розмір кредиту 3039 грн., строк користування кредитом 5 днів, строк дії Договору 3 роки. 
Сторонами погоджено, що відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації. Річна відсоткова ставка 638,75% застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором №0958848610/2 слідує, що станом на 30.09.2023 ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №0958848610/2 від 24.11.2021 в сумі 18939,77 грн., з яких: 3038,95 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 15900,82 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Як встановлено вище, строк дії договору становить три роки, із визначенням розміру процентів за період користування кредитними коштами, тобто розрахунок процентів проведено в межах строку, узгодженого сторонами, відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача у примусовому порядку заборгованості за договором №0958848610/2 в сумі 18939,77 грн., з яких: 3038,95 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 15900,82 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Щодо договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2786589 від 06.01.2022, оскільки розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, останньою не заперечується, відтак такий не є предметом перегляду апеляційного суду.
Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно задовольнив заявлені позовні вимоги.
Доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин не спростовують, не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не має.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Оскільки апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,
у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 09 лютого 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено 06 червня 2025 року.
Головуючий:                                
Судді: