КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №199/8589/24                                                                                 Головуючий у І інстанції - Аксьонова Н.М.
апеляційне провадження №22-ц/824/5501/2025                                         Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
30 квітня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Журби С.О., Писаної Т.О.,
 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року
у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, - 
 
установив:
 
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просила суд,  видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покласти на нього обов`язки:
- зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у її користуванні, ОСОБА_1 , квартирою АДРЕСА_1 , яка є об`єктом права спільної сумісної власності;
- заборонити ОСОБА_2 перебувати у місці постійного проживання з нею, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2024 року цивільну справу за вказаною вище заявою ОСОБА_1 передано за підсудністю на розгляд до Солом`янського районного суду м.Києва.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису передано на розгляд до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (49083, м. Дніпро, вул. Новоселівська, буд. 9).
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що фактично відбувся спір між судами про підсудність справи, а такий спір є недопустимим.
 Просила суд, скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року та направити справу для продовження розгляду до Солом`янського районного суду м. Києва.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.  
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.
Постановляючи ухвалу про передачу справи за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається із копії паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , вона з 20 листопада 1998 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки місцем реєстрації заявника є АДРЕСА_2 , то вказана справа не підсудна Солом`янському районному суду м. Києва.
Однак, суд апеляційної інстанції не може погодитися з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підсудність - це розмежування повноважень судів, щодо розгляду справ.
Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.
Як вбачається із заяви, ОСОБА_1 вказала, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначену адресу ОСОБА_1 залишила для листування.
З урахуванням вищезазначеного та в порядку ч. 1 ст. 31 ЦПК України Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було передану справу №199/8589/24 на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва за підсудністю.
Таке рішення суду свідчить про виконання вимог процесуального закону, щодо забезпечення дієвості і обов`язковості положень інституту підсудності цивільних справ та є реалізацією гарантії кожного на розгляд справи судом.
Разом з тим, Солом`янський районний суд м Києва дійшов помилкового висновку про передачу/повернення справи за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, чим допустив спір між судами про підсудність.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Частинами 1, 2 ст. 32 ЦПК України передбачено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Також, колегія суддів враховує правовий висновок викладений в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року у справі №203/2372/18,а саме: «Так, зі змісту положень п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України вбачається, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Разом з тим, з огляду на положеннями ч. 1 ст. 32 ЦПК України, її застосування судом першої інстанції можливе лише один раз в одній справі».
Отже, оскільки Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська ухвалою від 29 жовтня 2024 року вже передав дану справу на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва, то її повторна передача на розгляд іншому суду на підставі положень ч.1 ст. 31 ЦПК України не допускається. 
За таких обставин оскаржувана ухвала суду не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. 
Згідно п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За змістом п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
Відповідно до приписів п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, передаючи/повертаючи справу на розгляд до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, Солом`янський районний суд м. Києва порушив норми процесуального права, а тому оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі, що у відповідності до ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 383 ЦПК України, суд, - 
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року про передачу справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису на розгляд до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська скасувати. 
Справу направити для продовження розгляду до Солом`янського районного суду м. Києва.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                                   К.П. Приходько

Судді                                                                                   Т.О. Писана

С.О. Журба