КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/6982/2024                                            
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
            23 жовтня 2024 року                                                                          м. Київ
                                                                                                                        Справа № 755/5106/23
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   
головуючого   судді-доповідача                             Ящук Т.І., 
суддів                                                                        Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,  
за участю секретаря  судового засідання              Мех В.Ю.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», яка подана представником Мирошніковою Христиною Анатоліївною, на рішення Голосіївського  районного суду міста Києва від 27 вересня 2023 року, ухвалене у складі судді Кордюкової Ж.І.,
у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,                          
встановив:
 
У квітні 2023 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03 березня 2020 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту № 556/20- Т/К/04, згідно з яким ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW Alpina», д.н.з. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
27 квітня 2020 року в м. Києві на вул. Набережно-Русанівська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «BMW Alpina», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
Дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху відповідачем, що підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/6338/20.
Відповідно до рахунку № 0000000029 від 05 травня 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW Alpina», д.н.з. НОМЕР_1 , склала 115 644,68 грн.
Проте згідно звіту від 18 травня 2020 року № 197-2020, наданого ТОВ «Незалежна  експертно-асистуюча компанія», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW Alpina», д.н.з. НОМЕР_1 , склала 136 440,50 грн.
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «ЗАЗ»,                    д.н.з. НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АО 04433558, виданого ТДВ «Експрес Страхування».
Таким чином, ТДВ «Експрес Страхування» несе відповідальність в межах ліміту за вирахуванням франшизи та значення коефіцієнта фізичного зносу.
ТДВ «Експрес Страхування» здійснило виплату в розмірі 84 570,41 грн., тому відповідач повинен відшкодувати позивачу різницю між виплаченим потерпілому страховим відшкодуванням  та зазначеною виплатою за полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки вказаної виплати не вистачає для повного відшкодування завданої шкоди. 
Таким чином, з відповідача на користь  позивача ПрАТ «СК Арсенал страхування» підлягають відшкодуванню кошти в розмірі 31 074,27 грн з розрахунку : 115 644,68 грн - 84 570,41 грн = 31 074,27 грн.
 
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 вересня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
 
Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» - Мірошнікова Х. А. звернулась з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 вересня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Вважає, що суд першої інстанції не врахував статтю 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де зазначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
 Оскільки ТДВ «Експрес Страхування» здійснило виплату в розмірі 84 570,41 грн з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, то з відповідача підлягають відшкодуванню кошти в розмірі 31 074,27 грн з розрахунку 115 644,68 грн (сума відшкодування) - 84 570,41 грн (виплата ТДВ «Експрес Страхування») = 31 074,27 грн.
Вважає, що судом першої інстанції не було встановлено меж відповідальності відповідача та страхової компанії, в якій застрахована його цивільно-правова відповідальність; недостатньо досліджені обставини справи та помилково прийнято рішення про відшкодування шкоди страховою компанією в тій частині, яка підлягає відшкодуванню безпосередньо заподіювачем шкоди; невірно встановлено причину пред`явлення позовних вимог у межах різниці між фактичною шкодою і шкодою, відшкодованою з урахуванням коефіцієнту  фізичного зносу, саме до відповідача як винної в дорожньо-транспортній пригоді особи. 
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не подано.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про  дату, час і місце судового засідання. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для покладення відповідальності за завдану потерпілому майнову шкоду на відповідача, який застрахував свою цивільну відповідальність, оскільки це суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Суд вважав, що позивач не позбавлений права пред`явити зазначені позовні вимоги до ТДВ «Експрес Страхування», яке має відповідати за завдану відповідачем шкоду, оскільки безпосередній винуватець дорожньо-транспортної пригоди, тобто відповідач, вина якого встановлена постановою суду, буде нести відповідальність лише у разі недостатньої страхової виплати для повного відшкодування завданої ним шкоди, чого встановлено не було.
Колегія суддів не погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу «BMW Alpina», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва НОМЕР_3 .
03 березня 2020 року між ПрАТ «СК «Арсенал страхування» та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №556/20-Т/К/04, предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «BMW Alpina», д.н.з. НОМЕР_1 , загальна страхова сума                                1 350 000 грн.
27 квітня 2020 року о 15-26 год. в м. Києві на вул. Набережно-Русанівська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW Alpina» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
Цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ТДВ «Експрес страхування» відповідно до полісу №004433558, який станом на 27 квітня 2020 року був діючим.
Згідно з полісом №004433558 ліміт за шкоду майну становить 130 000 грн.
 
27 квітня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал страхування» за виплатою страхового відшкодування, внаслідок пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля «BMW Alpina», д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до рахунку №0000000029 від 05 травня 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW Alpina», д.н.з. НОМЕР_1 , склала 141 854  грн.
Згідно зі звітом від 18 травня 2020 року №197-2020, складеним ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія» вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW Alpina», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 136 440,55 грн. з урахуванням ПДВ на вартість змінених складових та матеріалів.
20 травня 2020 року ПрАТ «СК «Арсенал страхування» було затверджено розрахунок страхового відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 111 485,51 грн.
20 травня 2020 року ПрАТ «СК «Арсенал страхування» було прийнято рішення про виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування в розмірі 115 644,68 грн, що підтверджується страховим актом №006.01461320-2 від 20 травня 2020 року.
21 травня 2020 року ПрАТ «СК «Арсенал страхування» виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 115 644,68 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 21 травня 2020 року №26220939.
 
12 червня 2020 року постановою Дніпровського районного суду міста Києва по справі №755/6338/20 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.
31 серпня 2020 року ТДВ «Експрес страхування» здійснило виплату відшкодування згідно з полісом №АО-4433558 від 24 грудня 2019 року ПрАТ «СК «Арсенал страхування» в розмірі 84 570,41 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції від 31 серпня                 2020 року № 1837.
На час дії договору страхування, укладеного між сторонами у справі, діяв Закон України «Про страхування» від 07.03.1996 року, який втратив чинність на підставі Закону України № 1909-ІХ від 18.11.2021 року з 01.01.2024 року. Однак, в силу положень ст. 5 ЦК України, саме вказаний Закон підлягає до застосування при вирішенні спірних правовідносин судом.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
Згідно зі ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Положеннями ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. 
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц у пп. 41-44 зазначила: «Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.
Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.
Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні». 
Таким чином, у зв`язку з виплатою позивачем відшкодування на користь потерпілої особи за договором добровільного страхування до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» перейшло право вимоги на відшкодування шкоди, яке потерпілий ОСОБА_2 мав до винного в ДТП ОСОБА_1 .
 
Відповідно до п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. 
 
Як вбачається з матеріалів справи, 27 квітня 2020 року о 15-26 год. в м. Києві на вул. Набережно-Русанівська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW Alpina» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 
12 червня 2020 року постановою Дніпровського районного суду міста Києва по справі №755/6338/20 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.
На момент вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «BMW Alpina» д.н.з. НОМЕР_1 , був застрахований у ПрАТ СК «Арсенал Страхування» згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту №556/20-Т/К/04 від 03 березня 2020 року.
Таким чином, позивачем було сплачено власнику автомобіля марки «BMW Alpina» д.н.з. НОМЕР_1 , фактичну (реальну) вартість відновлювального ремонту в сумі                                 115 644,68 грн.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «Експрес страхування» з лімітом відповідальності в розмірі 130 000 грн., франшиза - 0 грн. 
У зв`язку з наведеним, ПрАТ «СК «Арсенал страхування» звернулася до ТДВ «Експрес страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування та отримало виплату з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу в сумі 84 570,41 грн.
Відповідно до платіжної інструкції № 1837  від 31 серпня 2020 року  ТДВ «Експрес Страхування»  сплатило на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» страхове відшкодування в сумі  84 570 грн. 41 коп. 
 
Частиною першою ст. 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2022 року у справі № 205/7747/18 принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
 
Відповідальність відповідача ОСОБА_1 застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, відшкодування за яким має особливості, встановлені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, правила ст. 29 Закону №1961-IV покладають на страховика обов`язок у разі пошкодження транспортного засобу відшкодувати потерпілому не всі витрати, а лише витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у встановленому законом порядку. 
Тобто, даний Закон встановлює законодавчі обмеження щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме, розмір страхової виплати визначається з урахуванням зносу автомобіля, що, у свою чергу, згідно з ст.1194 ЦК України, покладає на винуватця обов`язок сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у разі її недостатності. 
Таким чином, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог колегія суддів вважає помилковими, оскільки позивач ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», який виплатив потерпілому відшкодування за договором добровільного страхування, вправі отримати з винного водія відшкодування різниці між виплаченим ним відшкодуванням за фактичну вартість ремонту ( без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, сплаченим страховиком ТДВ «Експрес страхування» у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку  у страховика (ТДВ «Експрес страхування») не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.
Висновок суду першої інстанції про відсутність даних про розмір франшизи не відповідає наявним у матеріалах справи доказам,  оскільки відповідно до витягу з Центральної бази даних МТСБУ щодо полісу  цивільно-правової відповідальності АО 004433558 ТДВ «Експрес страхування», розмір франшизи становить 0,0 грн. ( а.с. 19).
 
Отже, оскільки ТДВ «Експрес страхування», яким було застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 , здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у розмірі, з урахуванням статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 84 570,41 грн (вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу), то у відповідача виник обов`язок з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка склала 31 074,21 грн.
Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги позивача та наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог. 
 
Відповідно до приписів ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача;  2) у разі відмови в позові - на позивача;  3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, враховуючи, що позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви - 2684 грн.  та за подання апеляційної скарги - 4026 грн., всього - 6710 грн., то судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. 
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381 - 383 ЦПК України, суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», яка подана представником Мирошніковою Христиною Анатоліївною, -  задовольнити.
Рішення Голосіївського  районного суду міста Києва від 27 вересня 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення:
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1   на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» страхове відшкодування в сумі 31 074 ( тридцять одна тисяча сімдесят чотири) грн. 27 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 6710 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
            Повний текст постанови складено 26 травня 2025 року.

    Суддя  - доповідач:                                                                   Ящук Т.І. 

                        Судді:                                                                      Кирилюк Г.М.

                                                                                                         Рейнарт І.М.