УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

15 квітня 2025 року  
м. Київ
справа №560/5049/24
адміністративне провадження №К/990/9155/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради
на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року
у справі №560/5049/24
за позовом ОСОБА_1 
до Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради (далі - Управління, відповідач, скаржник), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непродовження йому строку дії паспорта прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності павільйону площею 54,8 кв. м, розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, біля тр. зупинки «Торговий центр» (біля будинку №48);

- зобов`язати відповідача продовжити йому дію паспорта прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності павільйону площею 54,8 кв. м, розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, біля тр. зупинки «Торговий центр» (біля будинку №48), строком на три роки.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року, позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Управління 03 березня 2025 року звернулося з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2025 року касаційну скаргу Управління залишено без руху з мотивів невідповідності статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки наведені позивачем підстави пропуску строку визнані судом неповажними, та встановлено десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для надання обґрунтованої заяви про поновлення строку.

25 березня 2025 року Управління звернулося із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження.

На обґрунтування поважності підстав пропуску строку представник відповідача зазначає, що оскільки у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі №560/5049/24 зазначено що «Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає», виконуючи приписи рішення суду, вважав неможливим процес подальшого оскарження.

Разом з тим Управління просить Суд визнати поважними підстави пропуску строку та поновити Управлінню архітектури та містобудування строк на касаційне оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у справі №560/5049/24, так як, незважаючи на висновок суду апеляційної інстанції про неможливість оскарження винесеної постанови, Касаційним адміністративним судом в складі Верховного Суду було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в аналогічній справі №560/3787/24. Тимчасові споруди фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 розташовані поряд одним архітектурним ансамблем.

Вирішуючи поважність наведених підстав пропуску строку колегія суддів зазначає таке.

Частиною третьою статті 329 КАС України передбачено, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Управління зазначає, що не подало касаційну скаргу у справі №560/5049/24, оскільки Сьомий апеляційний адміністративний суд у постановах, ухвалених за результатом апеляційного перегляду судових рішень у справах №560/3787/24, №560/5047/24, №560/5049/24 зазначив, що «постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає».

Управління діяло відповідно до прямого припису суду апеляційної інстанції, а після поновлення позивачу строку на подання касаційної скарги та відкриття касаційного провадження у справі №560/3787/24, подало касаційну скаргу у цій справі.
Справи №560/3787/24, № 560/5047/24 та №560/5049/24 стосуються тимчасових споруд, розташованих за однією адресою (м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, біля тр. зупинки «Торговий центр»), які, зі слів Управління, формують єдиний архітектурний ансамбль.

Колегія суддів вважає, що формулювання в резолютивній частині постанови апеляційного суду - «постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає» - могло об`єктивно ввести сторону в оману щодо наявності права на касаційне оскарження.

Ураховуючи, що подібне формулювання було вжито в інших справах, і лише після відкриття касаційного провадження у справі №560/3787/24 скаржник дізнався про наявність процесуальної можливості оскарження, Суд вважає таку помилку добросовісною і визнає підстави пропуску строку поважними.

В аналогічній справі №560/3787/24, яка стосується тимчасової споруди, розміщеної поруч з об`єктом у цій справі, Верховним Судом було відкрито касаційне провадження.

Враховуючи тотожність правової природи спорів, однакові доводи органу місцевого самоврядування, існує об`єктивний ризик виникнення суперечливої судової практики, що може порушити принципи правової визначеності та справедливого судочинства.

З урахуванням зазначених обставин, відкриття касаційного провадження у справі №560/3787/24, Верховний Суд визнає поважними причини пропуску Управлінням строку на касаційне оскарження у цій справі та поновлює строк для подання касаційної скарги у справі №560/5049/24.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що судами першої і апеляційної інстанцій ухвалено оскаржувані судові рішення з неправильним застосуванням положень пунктів 2.5, 2.17, 2.18, 2.19 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21 жовтня 2011 року №244 (далі - Порядок №244), за відсутності висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Відповідач вважає, що суди першої і апеляційної інстанцій дійшли необґрунтованого висновку про протиправну бездіяльність Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради щодо непродовження позивачу строку дії паспорта прив`язки тимчасової споруди.

На думку скаржника, доводи позивача та висновки судів про те, що не існує підстав та процедури відмови у продовженні строку дії паспорту прив`язки є безпідставними, оскільки як видача так і продовження строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди за своєю суттю та правовою природою є однаковими процедурами, основною метою яких є перевірка органу з питань архітектури та містобудування паспорту прив`язки на відповідність містобудівній документації на місцевому рівні та правилам благоустрою населеного пункту.

При вчиненні дій щодо продовження строку дії паспорта прив`язки уповноважений орган з питань містобудування та архітектури зобов`язаний повторно перевіряти дотримання положень законодавства щодо розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності та перевіряти наміри замовника щодо місця розташування тимчасової споруди містобудівній документації, а також будівельним нормам.

При цьому, зважаючи на положення пункту 3.11 Рішення 13 сесії Хмельницької міської ради «Про впорядкування розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та тимчасових конструкцій на території міста Хмельницького» №30 від 22 березня 2017 року (із змінами згідно рішення 22 сесії Хмельницької міської ради від 04 липня 2018 року №29), відповідачем обґрунтовано належними та допустимими доказами правомірність відмови у продовженні строку паспорту прив`язки на тимчасову споруду позивача та обґрунтовано наявність змін, що відбулися у містобудівній документації.

Водночас, Управління просить Верховний Суд сформувати правову позицію щодо застосування положень пунктів 2.5, 2.17, 2.18, 2.19 Порядку №244 в контексті можливості або неможливості прийняття Управлінням рішення про відмову у продовженні паспорту прив`язки у разі внесення змін до містобудівної документації.

У касаційній скарзі Управління просить Верховний Суд скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного сулу від 18 листопада 2024 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою передбачено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої і апеляційної інстанцій положень пунктів 2.5, 2.17, 2.18, 2.19 Порядку №244 та формування відповідного правового висновку Верховним Судом.

Оскільки у справі №560/3787/24 відкрито касаційне провадження, то існує ризик виникнення суперечливих судових рішень щодо аналогічних споруд, розташованих поруч, ухвалених за подібних правових підстав (визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання продовжити паспорти прив`язки).

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах, оскільки у практиці судів апеляційної інстанції відсутнє усталене розуміння правової природи процедури продовження строку дії паспорта прив`язки тимчасових споруд та можливості відмови у такому продовженні у зв`язку зі змінами у містобудівній документації, касаційне провадження є необхідним для забезпечення єдності судової практики та правової визначеності.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Суд також звертає увагу на необхідності реєстрації учасників справи в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС). Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З огляду на вищезазначене, враховуючи наявність електронного кабінету в Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради, запровадження на всій території України воєнного стану, а також з метою процесуальної економії, Суд рекомендує ОСОБА_1 зареєструвати електронний кабінет у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд».

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати поважними наведені Управлінням архітектури та містобудування Хмельницької міської ради підстави пропуску строку та поновити строк на касаційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у справі №560/5049/24.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у справі №560/5049/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

3. Витребувати з Хмельницького окружного адміністративного суду справу №560/5049/24.

4. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

5. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Я.О. Берназюк

Судді                                                                                                    С.М. Чиркін

                                                                                                    В.М. Шарапа