ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року	Львів	Справа № 380/13632/21 пров. № А/857/12960/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                        Заверухи О.Б., Матковської З.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року про зміну способу і порядку виконання судового рішення (головуючий суддя Москаль Р.М., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області  про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 , 16.08.2021 звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 380/13632/21. Заява обґрунтована тим, що рішення суду в частині виплати доплати пенсії за період з 01.09.2020 по 31.05.2022 у розмірі 148079,81 грн. залишається невиконаним три роки з дати набрання ним законної сили, що в силу чинної редакції статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України є самостійною правовою та фактичною підставою для зміни способу та порядку виконання цього рішення суду на стягнення вказаної суми з відповідача.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду.
Змінено спосіб і порядок виконання рішення суду № 380/13632/21 від 29.11.2021, яке набрало законної сили, в частині, що стосується зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області здійснити ОСОБА_1 виплату пенсії, перерахованої з 01.09.2020 по 31.05.2022 на підставі довідки Головного управління Національної поліції у Львівській області № 91/03654 від 18.06.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області на користь ОСОБА_1 доплати до пенсії, що забезпечується за рахунок коштів державного бюджету, за період з 01.09.2020 по 31.05.2022 в сумі 148079,81 грн.
Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив відповідач, який в апеляційній скарзі просить окрему ухвалу скасувати і ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні заяви, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, може бути здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України, та не залежить від Головного управління. Вказує, що в абз. 2 ч. 3 ст. 378 КАС України йде мова про невиконання судового рішення. Однак, ОСОБА_1 пенсію обчислено, призначено, перераховано на виконання рішення суду від 29.11.2021 у справі № 380/13632/21, яка в розмірі встановленому рішенням суду, виплачується позивачу з 01.06.2022. 
Позивач, 23.05.2025 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
У відповідності до ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи вимоги цієї статті, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що цю справу слід розглядати без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі № 380/13632/21, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року, зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки ГУ НП № 91/03654 від 18.06.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, починаючи з 01.09.2020, з урахуванням фактично виплачених сум. Це рішення набрало законної сили 13.04.2022.
Постановою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.02.2023 ВП №70943460 відкрито виконавче провадження в частині зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки ГУ НП №91/03654 від 18.06.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, починаючи з 01.09.2020.
ГУ ПФУ на виконання рішення суду 30.05.2022 провело перерахунок пенсії позивача, внаслідок чого розмір такої з 01.06.2022 становить 19340 грн. Щодо періоду з 01.09.2020 по 31.05.2022, то внаслідок проведеного перерахунку розміру пенсії стягувача ГУ ПФУ визначило, що заборгованість по пенсії ОСОБА_1 за цей період становить 148079,81 грн.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України  судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження»  за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому  Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженим  Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 за № 845. Відповідно до ч. 1  ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Приписами ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження»  з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.
Отже, звернення до суду є обов`язком державного виконавця у зазначеній категорії справ та такий обов`язок виникає через два місяці з дня відкриття виконавчого провадження за умови, що рішення суду не виконане, а стягувач не чинить перешкоди провадженню виконавчих дій.
Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.
Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані ст. 378 КАС України.
Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 за № 4094-IX, який набрав чинності 19.12.2024, внесені суттєві зміни до положень ст. 378 КАС України, зокрема й у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.
Так, відповідно до змісту частин 1-3 статті 378 КАС України (у редакції Закону № 4094-IX, що діє з 19.12.2024) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Відтак, з 19.12.2024 ст. 378 КАС України  доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
У цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни «зобов`язання здійснити перерахунок та провести виплату за перерахованою пенсією» на «стягнення коштів із державного органу боржника».
З урахуванням приписів ч. 3 ст. 378 КАС України  суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при виконанні судового рішення щодо перерахунку пенсійних виплат самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат є встановлення факту невиконання судового рішення протягом двох місяців з дня набрання законної сили відповідним судовим рішенням.
Як слідує з матеріалів справи і таке встановлено судом, що рішення суду у справі 380/13632/21 виконано частково, а саме, що стосується періоду виплати пенсії з 01.06.2022 та надалі.
Щодо періоду з 01.09.2020 по 31.05.2022, то боржником нараховано стягувачу доплату до пенсії в сумі 148079,81 грн і така сума обліковується в системі діловодства ПФУ (а.с.155) 
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення суду за цей період не виконане впродовж надмірно тривалого періоду часу.
При цьому, відповідачем не надано доказів виплати вказаної суми пенсії заявнику.
Тобто, судове рішення не є виконаним у повному обсязі більше двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням.
А тому, враховуючи приписи ч. 3  ст. 378 КАС України  (у редакції  Закону № 4094-IX, що діє з 19.12.2024), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для заміни способу і порядку виконання рішення суд у справі № 380/13632/21, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області на користь ОСОБА_1 доплати до пенсії, що забезпечується за рахунок коштів державного бюджету, за період з 01.09.2020 по 31.05.2022 в сумі 148079,81 грн.
Щодо покликання скаржника на відсутність бюджетних асигнувань з державного бюджету для виплати стягувачу заборгованості по пенсії, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані боржником відомості про розподіл виділених йому бюджетних асигнувань за 2022-2024 роки свідчать про те, що виділені ГУ ПФУ асигнування для погашення заборгованості по пенсіях, що виникла у зв`язку із виконанням ним рішень судів, на 2023 рік дозволили погасити борги по виплаті пенсій по рішеннях суду, що набрали законної сили з 19.09.2020 по 19.11.2020, тобто скоротити чергу, у якій перебуває виконання рішення суду у цій справі щодо стягувача, на два місяці. 
У свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що апеляційна скарга пенсійного органу ґрунтується виключно на правових позиціях, які були чинні до внесення змін до ст. 378 КАС України на підставі Закону № 4094-IX, відтак суд апеляційної інстанції відхиляє їх як нерелевантні до чинного процесуального законодавства.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

встановив:

апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 380/13632/21 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська