line-break:strict'> 

 
 
УХВАЛА
25 квітня 2025 року
м. Київ
справа № 758/14925/23
 
провадження № 61-4523ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2025 року у справі за позовом Товариства 
з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:       
У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
за кредитним договором.
 
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором 
від 02 грудня 2021 року у розмірі 48 185,66 грн.
У задоволені решти вимог відмовлено.
Вирішено питання стягнення судового збору. 
 
Постановою Київського апеляційного суду від 05 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» задоволено.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року в частині відмови в задоволенні позову скасовано та ухвалено нове судове рішення в цій частині.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» 
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за простроченими відсотками за кредитним договором від 02 грудня 2021 у розмірі 53 023,77 грн та судовий збір у розмірі 
3 220,80 грн.
У іншій частині рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року залишено без змін.
 
У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 
2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2025 року, 
у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах                        з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: 
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково
 
Касаційна скарга подана на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які не підлягають касаційному оскарженню.
 
Заявник посилається на підпункт а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі чи у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню. 
 
Верховний Суд погоджується з доводами заявника про те, що у касаційній скарзі порушено питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпукт а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), тому є підстави для відкриття касаційного провадження.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій                статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої                                                статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу                          в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень указано неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного 
у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі 
№ 183/3811/16, від 13 травня 2020 року у справі № 219/1704, від 29 січня 2021 року 
у справі № 922/51/20, від 31 березня 2021 року у справі № 705/2045/16,
 що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк                                      та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої                       статті 389 ЦПК України.
 
Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом за позовом Товариства 
з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва 
від 02 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2025 року.
 
Витребувати з Подільського районного суду міста Києва цивільну справу 
№ 758/14925/23.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 26 травня 2025 року. 
 
Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої                                                    статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову                             інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль),                         що забезпечує обмін документами.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                     Р. А. Лідовець

                                                                                               І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник