ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/3831/23  Номер провадження 22-ц/814/1701/25	Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л.В.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,
суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Цокало Тетяна Михайлівна, на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 січня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
В обґрунтування позову зазначало, що 14 вересня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 укладено договір позики, який підписано електронним підписом позичальника та був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
Між сторонами було укладено споживчий кредит № 72252936 та на підставі платіжного доручення Попову Р.С. були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10000,00 грн.
14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників № 7 від 14 червня 2021 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 37500,00 грн, з яких: 10000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27500,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
Посилаючись на викладене позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 72252936 в розмірі 37500,00 грн, з яких: 10000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27500,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
Короткий зміст судового рішення 
Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 січня 2025 року позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за кредитним договором №72252936 від 14 вересня 2022 року в розмірі 37500,00 грн, з яких:
- 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 27500,00 грн сума заборгованості за відсотками.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплачений судовий збір в сумі 2684 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач не виконав взятих на себе кредитних зобов`язань, грошові кошти у встановлений кредитним договором строк не повернув, що підтверджено належними та допустимими доказами по справі, а тому заявлені позовні вимоги підлягали задоволенню.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
З рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 січня 2025 року не погодився відповідач, в інтересах якого діє представник - адвокат Цокало Т.М., та оскаржив його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу.
Особа, яка подала апеляційну скаргу, прохала суд рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 січня 2025 року скасувати та постанови нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.
Позиції учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції прийняв необґрунтоване рішення, оскільки неправильно установив обставини, які мають значення для справи.
Зазначає, що розрахунок заборгованості наданий позивачем неправильний, не ґрунтується на умовах договору та стверджує, що позивач неправомірно набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики.
Також, відповідач, в інтересах якого діє представник - адвокат Цокало Т.М., просить суд стягнути витрати на правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції в розмірі 5000,00 грн.
Щодо відзиву на апеляційну скаргу
Від представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» Мельник І.С. до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість, а апеляційну скаргу без задоволення.
Також у відзиві на апеляційну скаргу міститься заперечення з приводу заявленої вимоги по стягненню витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Щодо розгляду справи без виклику сторін
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості у сумі 37500,00 грн, що є менше ніж тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7 та статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження. 
Встановлені обставини справи
З матеріалів справи вбачається, що 14 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ОСОБА_1 укладено Договір Позики № 72252936. Договір позики підписано електронним підписом позичальника і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
Умови кредитування, вказані безпосередньо в договорі позики № 72252936 від 14 вересня 2022 року та передбачають: строк кредиту 20 днів, сума кредиту 10000,00 грн, процентна ставка 2,5 % за один день від суми позики. 
Також, пункт 6 договору позики № 72252936 передбачає, що договір діє з моменту перерахування суми позики протягом строку позики, але, в будь-якому випадку, до повного виконання зобов`язань за цим договором. Згідно пункту 2 Договору позики № 72252936 передбачено, що за порушення позичальником виконання зобов`язань щодо погашення суми позики за цим договором, він зобов`язується сплатити нараховані проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі 2,7% від суми позики за кожен день прострочення повернення, що не становить понад 50 % суми позики, адже даний пункт Договору позики № 72252936 передбачає відповідальність за порушення Позичальником умов договору. 
ОСОБА_1 уклав Договір про споживчий кредит № 72252936 від 14 вересня 2022 року з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10000,00 грн.
Листом від 03 серпня 2024 року №03/07-2024-5/ТНПП ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції - TOB «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23 січня 2018 року, укладеного між Компанією та TOB «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступних платіжних операцій:
1) 14 вересня 2022 року, сума 10000,00 грн за номером платіжної картки № НОМЕР_1 . Номер платежу 6379875482507776756557180.
ТОВ «Універсал банк» підтвердив, що 14 вересня 2022 року було зараховано кошти на картку № НОМЕР_1 в сумі 10000,00 грн, яка була імітована на ім`я ОСОБА_1 
14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК«1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Наданими стороною позивача доказами підтверджено відступлення права вимоги, зокрема платіжною інструкцією № 19616 від 25 квітня 2023 року про оплату за відступлення права вимоги згідно Додаткової угоди № 8 від 25 квітня 2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, витягом з реєстру боржників № 7 від 21 квітня 2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, де зазначено прізвище відповідача ОСОБА_1 , його ІПН, номер договору 72252936 та загальна суму заборгованості 31500,00 грн.
Позиція апеляційного суду
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено статтею 526 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 514 ЦК України).
У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Крім того, статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно статті 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за Допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно з пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис є одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог статті 516 ЦК України.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Судом першої інстанції правильно встановлено, і з цим погоджується колегія суддів апеляційного суду, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №72252936 від 14 вересня 2022 року, з розрахунку який наданий позивачем, вбачається, що позивач нарахував відповідачу, станом на 06 листопада 2024 року, заборгованість у розмірі 37500,00 грн, з яких: 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 27500,00 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідачем, у свою чергу, жодних належних доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про задоволення позову.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до умов кредитного договору, кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, ідентифікатор W7731LSHzf, надісланий на номер телефону, наданого відповідачем та користувався кредитними коштами.
Сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Виходячи зі змісту Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526,405/13 - факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користування кредитними коштами та сплати відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами - є нічим іншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими, що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отриманям всіх благ передбачених кредитними договорами.
Позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження погодження ОСОБА_1 умов договору, в свою чергу, відповідач не вчинив жодних дій для визнання договору чи його частини недійсними.
Твердження, апеляційної скарги, що позивач неправомірно набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду цивільної справи з огляду.
Як було вказано вище, 14 червня 2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Згідно пункту 1.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1, є невід`ємною частиною.
Відповідно до пункту 1.2 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що доказами підтверджено відступлення права вимоги, зокрема платіжною інструкцією № 19616 від 25 квітня 2023 року про оплату за відступлення права вимоги згідно Додаткової угоди № 8 від 25 квітня 2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, витягом з реєстру боржників № 7 від 21 квітня 2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, де зазначено прізвище відповідача, його ІПН, номер договору 72252936 та загальна суму заборгованості 31500,00 грн.
Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що перехід права вимоги за Договором позики № 72513949 від 04 серпня 2022 року від ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законним та таким, що відповідає законодавству, з даним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.
Будь-яких інших доводів та доказів на їх підтвердження, що є правовою підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, апелянтом надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційних скарг.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Цокало Т.М., не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, відповідно рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 січня 2025 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Щодо судових витрат 
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, в тому числі і витрат понесених відповідачем на правничу допомогу в суді апеляційної інтсанції.

Керуючись статтями 137, 141, 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Цокало Тетяна Михайлівна – залишити без задоволення.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 січня 2025 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 травня 2025 року.

Головуючий                                                        В.П. Пікуль
Судді                                                                 Т.В. Одринська

                                                                       О.О. Панченко