ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/858/25 Справа № 201/16082/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 березня 2025 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за участю: 

       особи, яка притягується до
       адміністративної відповідальності                 ОСОБА_1 
потерпілого ОСОБА_2 
       представника потерпілого          Трофімова Д.Ю.

апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2025 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює директором ПП «Ксафим груп», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

       Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2024 року,  ОСОБА_1  визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп., стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп
Згідно із постановою суду першої інстанції, остання 06 грудня 2024 року о 10 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем «Ніссан», д/н НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг по вул. Гоголя та вул. Шевченка в м. Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги по вул. Гоголя, не надала переваги у русі, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «КІА», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував по головній дорозі вул. Шевченка.
Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 16.11 Правил дорожнього руху України, спричинивши механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам та матеріальний збиток.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу інкримінованого правопорушення.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що з оскаржуваним рішенням суду не погоджується, оскільки судом першої інстанції належним чином не враховано її пояснення, при цьому акцентує увагу на тому, що суд першої інстанції відмовив в клопотанні про витребування відеозапису з нагрудних камер працівників поліції з місця події. 
Одночасно вказує, що вважає винуватим у настанні ДТП водія автомобіля «КІА», оскільки він створив аварійну ситуацію для інших учасників дорожнього руху, та порушив п. 12.3 ПДР України. Крім того, вказує, що аналогічна дорожньо-транспортна подія іншим учасником ДТП була допущена за два місяці до даної події.
У додаткових письмових поясненнях вказує, що у той час, коли вона наблизилася до перехрестя, інших автомобілів не було та вона була впевнена, що ніхто не перешкоджає її рухові, і до моменту зіткнення автомобіль «КІА», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 вона не бачила. 
Зазначає, що характер пошкоджень автомобілів вказує на те, що один з автомобілів рухався по діагоналі відносно іншого автомобіля та напрямку руху на перехресті, і це може свідчити про те, що автомобіль “КІА” був припаркований біля узбіччя перед перехрестям, після чого почав рух, не побачивши автомобіль під її керуванням та не переконавшись у безпеці маневру. Внаслідок цього ОСОБА_1 була позбавлена можливості уникнути зіткнення, вчасно зупинившись.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу; потерпілого ОСОБА_2 та його представника — адвоката Трофімова Д.Ю., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 ; дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків. 
Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.
Аналізуючи з урахуванням доводів апеляційної скарги висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає його законним і обґрунтованим, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця дорожньо-транспортної події від 06 грудня 2024 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, при цьому зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів, локалізація яких повністю відповідає механізму зіткнення, викладеному в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; поясненнями водія-учасника події ОСОБА_2 , а також власними поясненнями ОСОБА_1 , чим в сукупності доводиться, що остання дійсно вчинили правопорушення за зазначених обставин. 
Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно неї уповноваженою особою органів поліції, та доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.
На переконання суду апеляційної інстанції, наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 дійсно порушила вимоги п. 16.11 ПДР України, що перебуває у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, яка спричинила пошкодження транспортних засобів, а саме з них вбачається, що останя, керуючи транспортним засобом «Ніссан», д/н НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Гоголя з вул. Шевченка в м. Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги, не надала переваги у русі, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «КІА», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував по головній дорозі вул. Шевченка.
Що стосується доводів апелянта про можливі порушення з боку водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем «КІА», д/н НОМЕР_2 , і того, що саме його дії могли призвести до настання ДТП, то їх оцінка виходить за межі судового розгляду, предметом якого є дослідження обгрунтованості обвинувачення ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 16.11 ПДР, яке перебуває у причинному зв`язку із настанням події ДТП та пошкодженням транспортних засобів.
Більше того, якщо водієм ОСОБА_2 і не були виконані вимоги п. 12.3 ПДР щодо негайного вжиття заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди перешкоди у виді автомобіля під керуванням  ОСОБА_1 , то дана обставина ніяким чином не спростовує факту невиконання останньою свого обов`язку на перехресті нерівнозначних доріг, здійснюючи рух по другорядній дорозі, дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, який і є належною та достатньою підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Інші доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не містять нових відомостей, а повторюють доводи захисту в суді першої інстанції, які були детально досліджені, проаналізовані в оскаржуваній постанові та дістали правильну оцінку, з якою апеляційний суд погоджується. 
При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – залишити без змін.

       Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
       Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1  за ст. 124 КУпАП – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                          А.А. Мазниця