ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткова)                                                      
 
04 червня 2025 року 
м. Київ
 
справа № 161/17973/23
провадження № 61-2155 св 25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
представник позивача - адвокат Сохацький Андрій Володимирович,
відповідачі: ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Слово Волині»,
представник ОСОБА_2 - адвокат Кінах Яна Валеріївна,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Кінах Яни Валеріївни, про ухвалення додаткової постанови у справі за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Слово Волині» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування інформації 
за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Кінах Яни Валеріївни, на додаткову постанову Волинського апеляційного суду від 21 січня 2025 року у складі колегії суддів: Киці С. І., Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Слово Волині» (далі - ТОВ «Слово Волині») про захист честі, гідності, ділової репутації 
та спростування інформації. 
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 вересня 
2024 року у складі судді Рудської С. М. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області 
від 30 жовтня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.
Постановою Волинського апеляційного суду від 15 січня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сохацького А. В., та апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Кінах Я. В., задоволено частково.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 вересня 2024 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області 
від 30 жовтня 2024 року скасовано, ухвалено нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано викладену ОСОБА_2 на особистій сторінці в соціальній мережі «Facebook» у публікації від ІНФОРМАЦІЯ_1 о 19 год 45 хв ( ІНФОРМАЦІЯ_2 та викладену на сторінці « 12 Каналу », що належить ТОВ «Слово Волині» ( ІНФОРМАЦІЯ_4 недостовірною та такою, що принижує честь, гідність, та ділову репутацію ОСОБА_1 та потребує спростування, наступну інформацію: «... ОСОБА_1 забрав у неї та її сестрички квартири.» 
«...яка обібрала моїх дітей і зруйнувала мій бізнес...» «Він відрізав світло, розкрив мій офіс, забрав речі і ще й опечатав його...» «А ще незаконно заволодів всіма речами та коштами.....» «Натомість мого чоловіка ОСОБА_4 не допустили 
до батькових речей, навіть не впустили в дім батька після його смерті» «Я не знаю, скільки грошей він віддає фонду, але я точно знаю, скільки він забрав у моєї сім`ї» «Тобто купує його».
Зобов`язано ОСОБА_2 у соціальній мережі «Facebook» на її особистій сторінці опублікувати спростування недостовірних відомостей, викладених у публікації 
від ІНФОРМАЦІЯ_1 о 19 год 45 хв наступного змісту: «Я, 
ОСОБА_2 , визнаю, що викладена інформація на моїй особистій сторінці 
в соціальній мережі «Facebook» (вказати посилання: 
ІНФОРМАЦІЯ_6) від ІНФОРМАЦІЯ_7 о 19:45 год, опублікована на підставі неперевірених матеріалів, є недостовірною, принижує та ганьбить честь, гідність 
та ділову репутацію ОСОБА_1 ».
Зобов`язано ТОВ «Слово Волині» наступного дня, з дня набрання рішенням суду законної сили, на сторінці «12 Каналу» опублікувати спростування недостовірних відомостей, викладених у публікації від ІНФОРМАЦІЯ_1 о 15 год 43 хв 
під заголовком «Фонд «Добра справа» звинуватили у продажі волонтерських посвідчень», наступного змісту: «інформація за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 
була розміщена на підставі допису ОСОБА_2 в соціальний мережі (вказати посилання6 
ІНФОРМАЦІЯ_6) опублікована на підставі неперевірених матеріалів, є недостовірною, принижує та ганьбить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 ».
У решті позову ОСОБА_1 відмовлено.
Додатковою постановою Волинського апеляційного суду від 21 січня 2025 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 683,60 грн судового збору, 10 000,00 грн витрат на проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи та 8 250,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнуто з ТОВ «Слово Волині» на користь ОСОБА_1 2 683,60 грн судового збору, 10 000,00 грн витрат на проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи та 8 250,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Кінах Я. В., задоволено частково. 
Додаткову постанову Волинського апеляційного суду від 21 січня 2025 року 
у частині вирішення питання про розподіл витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи, змінено. Зменшено суму стягнутих з ОСОБА_2 , 
ТОВ «Слово Волині» на користь ОСОБА_1 витрат на проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи з 20 000,00 грн, тобто 
по 10 000,00 грн із кожного з них, до 10 000,00 грн, тобто по 5 000,00 грн із кожного з них.
Додаткову постанову Волинського апеляційного суду від 21 січня 2025 року 
у частині вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу 
у суді апеляційної інстанції з  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2  скасовано.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2  витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000,00 грн.
В іншій частині додаткову постанову Волинського апеляційного суду від 21 січня 2025 року залишено без змін.
У вищевказаній постанові Верховного Суду від 14 травня 2025 року вказано про те, що представник ОСОБА_2 зазначила у касаційній скарзі, що остання понесла витрати на правничу допомогу за розгляд справи у суді касаційної інстанції 
у розмірі 20 000,00 грн. Разом із цим, указано, що докази понесення витрат 
на правничу допомогу будуть надані додатково у визначений процесуальним законом спосіб.
У травні 2025 року, тобто у строк, передбачений нормами ЦПК України, 
до Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_2 - адвоката Кінах Я. В., про ухвалення додаткової постанови, в якій викладено обґрунтування щодо розміру витрат на правничу допомогу (20 000,00 грн), понесених у суді касаційної інстанції, які  ОСОБА_2 просить стягнути з позивача на свою користь.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати 
на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. 
Представником у суді може бути адвокат або законний представник 
(частина перша статті 60 ЦПК України).
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю 
або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні 
для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва 
та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі 
про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених 
цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи 
для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, 
що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат 
на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами 
(стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору 
та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів 
та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані 
з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи 
або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані 
з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати 
на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом 
із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката 
за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги 
на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, 
які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат 
на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи 
та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом 
на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу 
за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року 
у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження 
№ 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження 
№ 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження 
№ 61-10459св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21). 
Указана судова практика є незмінною.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням вищевказаного, Верховний Суд зазначає, що про факт понесення витрат на правничу допомогу та про орієнтовний їх розмір представник 
ОСОБА_2 зазначила відповідно до вимог процесуального закону.
У касаційній скарзі та поданій згідно з вимог процесуального закону до Верховного Суду заяві про ухвалення додаткової постанови зазначено розмір понесених ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу (20 000,00 грн) та надано відповідні докази, зокрема: копію ордера на надання правничої допомоги; копію свідоцтва 
про право на заняття адвокатською діяльністю; копію договору про надання правової допомоги; копію додаткової угоди (замовлення) до вказаного договору; копію акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), квитанцію 
до прибуткового касового ордера.
Верховний Суд ураховує, що адвокат Кінах Я. В. (адвокатське об`єднання «Дженерал Лігал Груп») надавала ОСОБА_2 правничу допомогу при розгляді даної справи, зокрема у суді касаційної інстанції, що підтверджено належними 
та допустимими доказами.
Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 було задоволено частково, остання фактично часткового виграла справу.
Розмір витрат на правничу допомогу, понесених ОСОБА_2 у суді касаційної інстанції, погоджено сторонами в указаному договорі, додатку до нього та акті 
приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). 
Зокрема, у договорі про надання правничої допомоги визначено порядок оплати послуг з надання правничої допомоги (розділ 5). У додатковій угоді до вказаного договору погоджено розмір гонорару, порядок оплати відповідних послуг 
(пункти 3-5). 
У вищевказаному акті сторони підтвердили факт надання правничої допомоги, загальну вартість наданих послуг, а саме 20 000,00 грн.
Крім того, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера клієнт оплатив адвокату 20 000,00 грн за надані послуги.
Вказані докази були направлені іншим учасникам справи засобами поштового зв`язку. 
У поданій заяві представник ОСОБА_2 просить стягнути на користь останньої з  ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у розмірі 20 000,00 грн. 
Верховний Суд ураховує, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.
У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання 
є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.
Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, 
що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Таким чином, заявником надано докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, понесених у суді касаційної інстанції.
Верховний Суд ураховує, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00, щодо судових витрат зазначено, 
що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи 
та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04, пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Крім того, Верховний Суд ураховує, що представник ОСОБА_1 - адвокат Сохацький А. В., подав до Верховного Суду клопотання про зменшення витрат 
на правничу допомогу, в якому викладено заперечення проти заявленого представником ОСОБА_2 розміру витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції. Представник ОСОБА_1 - адвокат 
Сохацький А. В. просить відмовити у задоволенні заяви представника 
ОСОБА_2 - адвоката Кінах Я. В., про ухвалення додаткової постанови.
З урахуванням наведеного, висновків Верховного Суду, зроблених за результатом розгляду касаційної скарги у постанові від 14 травня 2025 року, часткового задоволення касаційної скарги та правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених, зокрема, у додатковій постанові від 14 червня 2023 року у справі 
№ 357/8277/19 (провадження № 14-65цс22), витрати на правничу допомогу, понесені ОСОБА_2 у суді касаційної інстанції, підлягають стягненню 
з позивача у загальному розмірі 10 000,00 грн.
Такі висновки узгоджуються зі сталою судовою практикою Великої Палати Верховного Суду (див. постанови: від 05 червня 2024 року у справі № 910/14524/22 (провадження № 12-4гс24), від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, (провадження № 14-50цс24)).
При цьому суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема, неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними (постанова Верховного Суду від 23 квітня 2025 року 
у справі № 466/4361/20, провадження № 61-360св24).
Верховний Суд, з урахуванням наведеного, вважає за можливе задовольнити частково заяву представника ОСОБА_2 та ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 
10 000,00 грн витрат на правничу допомогу, понесених у суді касаційної інстанції.
Такі висновки узгоджуються з вищевказаною сталою судовою практикою Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частини друга, третя статті 270 ЦПК України).
 
Керуючись статтями 137, 141, 270, 271, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Кінах Яни Валеріївни, задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді касаційної інстанції, у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.
Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                             Д. Д. Луспеник 
Судді:                                                                                       І. Ю. Гулейков
Б. І. Гулько 
Г. В. Коломієць 
Р. А. Лідовець