Справа № 308/18473/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       08 квітня 2025 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.
за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гаврилюк Марина Вадимівна, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 листопада 2024 року, постановлену суддею Деметрадзе Т.Р. в справі за заявою ТОВ «НЕССО», де боржником є ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні
встановив:

У листопаді 2024 року ТОВ «Нессо», де боржником є ОСОБА_2 звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.
Заяву мотивує тим, що на виконанні у приватного виконавця Зейкана В. Л. перебуває виконавче провадження №65597670, відкрите на підставі виконавчого напису №5803, вчиненого 04.12.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення боргу з  ОСОБА_2  на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».
Зазначає, що виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору №908/12-2006 від 14.12.2006, який було укладено між  ОСОБА_2  та ПАТ КБ «Надра».
04.08.2020 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_A_2, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №908/12-2006 від 14.12.2006, перейшло до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП».
У подальшому, 20.08.2020 між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» укладено Договір про відступлення прав вимоги №GE48N718070_A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №908/12-2006 від 14.12.2006 перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».
Далі, 26.08.2020 між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», укладено Договір про відступлення прав вимоги №Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №908/12-2006 від 14.12.2006 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», яким 04.12.2020 було вчинено виконавчий напис на зазначеному кредитному договорі.
02.09.2024 року між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу №02-09/24, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №908/12-2006 від 14.12.2006 перейшло до ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС».
Того ж дня, 02.09.2024 між ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» та ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №908/12-2006 від 14.12.2006 перейшло до ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ».
Також, 02.09.2024 між ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» та ТОВ «НЕССО» було укладено договір про відступлення права вимоги №02-09-2024, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №908/12-2006 від 14.12.2006 року перейшло до ТОВ «НЕССО».
За такого, заявник вказує, що починаючи з 02.09.2024 кредитором ОСОБА_1  є ТОВ «НЕССО». Як наслідок, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» не може бути стягувачем в рамках виконавчого провадження №65597670 щодо примусового виконання виконавчого напису №5803 від 04.12.2020, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. щодо стягнення з ОСОБА_2  на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» боргу.
У зв`язку з наведеним, заявник просить замінити сторону стягувача з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на його правонаступника ТОВ «Нессо» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №5803, вчиненого 04.12.2020.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 листопада 2024 року заяву ТОВ «Нессо» про заміну стягувача у виконавчому провадженні - задоволено та замінено сторону у виконавчому провадженні №65597670 з вибулого стягувача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на ТОВ «Нессо».

Не погоджуючись із ухвалою  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Гаврилюк М.В., подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції не обґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.
       В своїх доводах посилається на те, що в провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області на розгляді перебуває справа №362/3648/24 предметом розгляду якої є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В рамках розгляду даної справи виконавче провадження №65597670 зупинене і тому, будь-які дії, зокрема щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вчинятись не можуть.
       Зазначає, що в рамках виконавчого провадження №65597670 з боржниці вже списано грошові кошти на загальну суму 857 303,3 грн. Заміна стягувача у виконавчому провадженні призведе до того, що боржник не зможе контролювати на користь кого з стягувачів було перераховано кошти – вибулого чи нового, і така ситуація порушить права боржника.
       Виконавчий напис з приводу виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.12.2006 по кредитному договору №908/12-2006 вже був предметом розгляду та 05.02.2021 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №308/14185/20 стягувачу відмовлено у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання та видачі дублікату втраченого виконавчого листа.
       Тобто, відкриття виконавчого провадження №65597670 було ініційовано стягувачем з метою обійти пропуск строку до примусового виконання виконавчого листа. Вищезгадана ухвала оскаржена в апеляційному порядку не була, а тому в рамках розгляду даної справи відсутні підстави для заміни сторони, оскільки така заміна не надасть стягувачеві результату щодо стягнення заборгованості, оскільки йому буде в будь-якому випадку відмовлено у поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.
       Щодо процесуальних порушень вказує, що судом першої інстанції боржниця не повідомлялася, не мала змоги подати заперечення чи пояснення, долучити докази. Так само не отримувала оскаржувану ухвалу.

       У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Нессо» зазначає, що доводи апеляційної скарги не доводять незаконності оскаржуваної ухвали, оскільки така постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права.
       Вказує, що законодавство не містить заборони щодо заміни сторони у виконавчому провадженні в разі зупинення виконавчих дій.
       Доводи боржниці, що кошти, які були списані з її рахунків у рамках виконавчого провадження №65597670 можуть бути перераховані не тій особі не заслуговують на увагу, оскільки такі перебувають у приватного виконавця і не можуть перераховуватись нікому.
       Посилання боржниці на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.02.2021, якою було відмовлено у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання та видачі дублікату втраченого виконавчого листа не стосується даного виконавчого провадження. Стягувач не отримав всієї суми заборгованості від боржниці, оскільки в рамках ВП №13884874 було стягнуто не всю суму заборгованості. Стягнення заборгованості в судовому порядку та вчинення виконавчого напису нотаріусом є різними способами врегулювання спору. Подвійного стягнення не відбувається. Вчинення виконавчого напису не заборонено законом.

У дане судове засідання учасники справи не з`явились. 
Керівник відділу судового стягнення ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» Наталія Семченкова подала 28.01.2025 заяву в якій просила розглянути апеляційну скаргу без участі стягувача, просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.
Адвокат Гаврилюк М.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з розглядом іншої справи в Господарському суді Черкаської області.
Інших заяв або клопотань від сторін спору не надходило.
Боржниця ОСОБА_1 повідомлялася шляхом надіслання їй поштовими засобами зв`язку судової повістки, однак така повернулася 18.02.2025 з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».
Довідка поштового відправлення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки(Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.05.2023 у справі №755/17944/18).
Стягувач ТОВ «Нессо» повідомлялося шляхом надіслання судової повістки поштовими засобами зв`язку, однак повернулося 04.02.2025 з відміткою «За закінченням терміну зберігання».
Представник боржниці – адвокат Гаврилюк М.В. повідомлена належним чином шляхом відправки електронного листа на її електронну адресу вказану в апеляційній скарзі та на номер телефону в додаток «Viber», про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки від 13.01.2025 (а.с.116-117).
ТОВ «Еліт Фінанс» повідомлялися шляхом надіслання електронного листа та SMS-повідомленням в додаток «Viber», про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки від 13.01.2025 (а.с.118, 121).
Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан В.Л. повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про доставку електронного листа та доставку повідомлення у додаток «Viber» від 13.01.2025(а.с.119-120).
Оскільки сторони по справі у судове засідання не з`явилися, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, то суд вважає, що таку слід вирішити по суті(Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.10.2024 у справі №752/8103/13-ц).
Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 04.12.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5803, про стягнення боргу з  ОСОБА_1   на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»(а.с.19). 
Виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору №908/12-2006 від 14.12.2006 року, що був укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра»(а.с.17-18).
04.08.2020 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_A_2, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №908/12-2006 від 14.12.2006, перейшло до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП»(а.с.20-25).
20.08.2020 між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» укладено Договір про відступлення прав вимоги №GE48N718070_A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №908/12-2006 від 14.12.2006 перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП»(а.с.26-39).
26.08.2020 між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», укладено Договір про відступлення прав вимоги №Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №908/12-2006 від 14.12.2006 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», яким 04.12.2020 було вчинено виконавчий напис на зазначеному кредитному договорі(а.с.40-45).
27.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Зейкан В.Л. відкрито виконавче провадження №65597670 на підставі виконавчого напису №5803 виданого 04.12.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В.(а.с.15-16).
02.09.2024 між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу №02-09/24, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №908/12-2006 від 14.12.2006 перейшло до ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС»(а.с.46-49).
02.09.2024 року між ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» та ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №908/12-2006 від 14.12.2006 перейшло до ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ»(а.с.50-52).
02.09.2024 року між ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» та ТОВ «НЕССО» було укладено договір про відступлення права вимоги №02-09-2024, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №908/12-2006 від 14.12.2006 перейшло до ТОВ «НЕССО»(а.с.53-54).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із частиною першою та другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. 
Отже, виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Процесуальний закон та закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження, наприклад, у зв`язку з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа.
Відповідно до положень частин першої, другої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України, частиною першою якої встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Тобто, процесуальне правонаступництво передбачає перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи -правонаступника.
Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.
Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Законодавець не ототожнює "процесуальне правонаступництво" і "заміну сторони виконавчого провадження", оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.
Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.
Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №916/617/17 зазначено, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

       Серед доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 звертає увагу на справу №362/3648/24 предметом розгляду якої є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та вказує, що в рамках даної справи було застосовано заходи забезпечення позову, які полягають у зупиненні виконавчого провадження №65597970, а також посилається на факт часткового погашення боргу у сумі 857 303,30 грн. і що заміна стягувача призведе до правової невизначеності.
       З такими доводами боржниці колегія суддів апеляційного суду не погоджується з огляду на наступне.
       Шляхом моніторингу ЄДРСР, апеляційним судом встановлено, що в рамках розгляду справи №362/3648/24 ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області задоволено заяву про забезпечення позову та зупинено стягнення у виконавчому провадженні №65597970.
Боржниця вважає, що даний факт свідчить про перешкоди у заміні сторони виконавчого провадження, однак заміни сторони виконавчого провадження - полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. Підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
       Слід зазначити, що зупинення виконавчих дій не свідчить про закриття виконавчого провадження або повернення виконавчого листа стягувачу, тобто саме виконавче провадження перебуває на паузі, а тому даний факт ніяким чином не перешкоджає заміні вибулого стягувача на нового.
       Серед іншого, боржниця не зверталася до суду з вимогою про визнання незаконними договорів про відступлення прав вимоги чи договорів факторингу внаслідок яких право вимоги перейшло до ТОВ «Нессо», а тому слід вважати, що новий кредитор набув право вимоги згідно вимог чинного законодавства. 
       Щодо часткового погашення боргу та правової невизначеності з приводу зарахування коштів, слід зазначити, що ТОВ «Нессо» у відзиві на апеляційну скаргу долучило квитанцію від 19.09.2024 про зарахування 666 453,20 грн. коштів, які стягуються в рамках ВП №65597970, однак такі були повернуті приватному виконавцю 23.09.2024 як помилково зараховані, тобто такі кошти наразі знаходяться у приватного виконавця, а тому посилання на невизначеність щодо питання зарахування таких у випадку заміни сторони виконавчого провадження не заслуговує на увагу.
       Крім цього, у своїх доводах апеляційної скарги боржниця вказує, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.02.2021 у справі №308/14185/20 стягувачеві відмовлено у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання та видачі дублікату втраченого виконавчого листа. ОСОБА_1 вважає, що відкриття ВП №65597970 було ініційовано стягувачем з метою обійти пропуск строку до примусового виконання виконавчого листа.
       Щодо можливого спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, то слід зазначити, що таке питання не є предметом розгляду даної справи та в порядку статті 367 ЦПК України виходить за межі апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції. Предметом оскарження ухвали суду першої інстанції є законність заміни сторони виконавчого провадження, оскільки в цьому полягає суть оскаржуваної ухвали. Дане питання вирішується судом в рамках розгляду справи про поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа.
        ОСОБА_1 вказуючи на процесуальні порушення суду першої інстанції зазначає, що судом першої інстанції боржниця не повідомлялася, не мала змоги подати заперечення чи пояснення, долучити докази. Так само не отримувала оскаржувану ухвалу.
       Однак, згідно наявних квитанцій доданих до заяви про заміну сторони виконавчого провадження(а.с.10-11), боржниці було надіслано заяву з додатками, тобто остання знала про ініціювання судового процесу стягувачем та не проявила належної старанності, щодо подальшої процесуальної долі такої заяви.
У рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
Прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів стосується всіх етапів розгляду справи, в тому числі й етапу виконання судового рішення, оскільки саме даний етап є завершальним та повинен забезпечувати принцип обов`язковості судового рішення, який зазначений в п. 9 ст. 129 Конституції України та п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає процесуальних порушень суду першої інстанції, оскільки саме боржниця не проявила особливої старанності при захисті своїх інтересів.
       Отже, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а доводи апеляційної скарги протилежного не доводять.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гаврилюк Марина Вадимівна, залишити без задоволення
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 листопада 2024 року, залишити без змін
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 15 квітня 2025 року.
Суддя-доповідач: 
Судді: