П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 607/23693/24	
Перша інстанція: суддя Домусчі Л.В.,
повний текст судового рішення
складено 18.03.2025, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Димерлія О.О.,
суддів: Лук`янчук О.В., Шляхтицького О.І., 
за участю секретаря: Мунтян С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2025 у справі № 607/23693/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 07.10.2024 серії АВ №00000852
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою, у якій просив суд визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 07.10.2024 АВ № 00000852.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що транспортний засіб марки MAN TGS 24.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , та тривісний напівпричіп-контейнеровоз WILCOX, державний номерний знак НОМЕР_2 , знаходяться в оренді ТОВ «Агромеханізм-Плюс». Як зауважує позивач, Укртрансбезпекою не здійснено фіксації та не ідентифіковано тип причепу. Означене вплинуло на визначення вагових параметрів транспортного засобу. Позивач уважає, що у даному випадку мають враховуватись нормативно-вагові параметри для контейнеровоза, які становлять 44т., а не 40т. Також, ОСОБА_1 стверджує, що вага транспортного засобу не перевищувала допустимих вагових параметрів. Крім того, на думку позивача, оскаржуваний індивідуальний акт не містить обов`язкових відомостей. 
Відповідач з позовними вимогами не погоджується з підстав викладених у відзиві на позовну заяву зазначаючи, що належними позивачу транспортними засобами здійснювалось перевезення вантажу з перевищенням допустимих вагових параметрів без відповідного дозволу. При цьому, у спірних правовідносинах перевезення вантажу не здійснювалось в контейнері, а тому максимально допустиме навантаження для транспортного засобу становить  40т.
Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 18.03.2025 у справі №607/23693/24 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю. 
Приймаючи означене рішення суд першої інстанції вказав, що зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення. Як установлено судом, у спірних правовідносинах належними позивачу транспортними засобами здійснювалось перевезення вантажу з перевищенням допустимих вагових параметрів. Таке перевезення не здійснювалось у контейнері, а тому Укртрансбезпекою цілком правомірно враховано допустимі нормативно-вагові параметри, які становлять 40т. При цьому, районний суд відхилив наведені позивачем в обґрунтування позовних вимог доводи. 
Не погодившись із вищеозначеним рішенням районного суду позивачем подано апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, скаржником викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт із прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова не містить виміряних, з урахуванням похибки, вагових параметрів, встановлених саме для контейнеровоза, який рухався разом з транспортним засобом - сідловим тягачем. Також, позивач стверджує, що транспортний засіб марки MAN TGS 24.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , та тривісний напівпричіп-контейнеровоз WILCOX, державний номерний знак НОМЕР_2 , передано в оренду ТОВ «Агромеханізм-Плюс», а тому в досліджуваних правовідносинах він не виступав автомобільним перевізником. Крім того, на думку ОСОБА_1 , судом першої інстанції безпідставно перекладено на нього тягар доказування, а також не враховано презумції невинуватості. 
Скориставшись наданим, приписами чинного процесуального законодавства, правом Укртрансбезпекою до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач повністю погоджується із висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні від 18.03.2025 у справі №607/23693/24 та вважає їх обґрунтованими. Натомість, на думку суб`єкта владних повноважень, вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного законодавства, заслухавши пояснення сторін, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.
Зокрема, колегією суддів установлено, що 27.09.2024 по автошляху Н-07, км.291 + 793 Сумська область транспортним засобом марки MAN TGS 24.480, державний номерний знак НОМЕР_3 із спеціалізованим напівпричіпом н/пр – контейнеровоз WILCOX, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснювалося перевезення вантажу.
Вказані транспортні засоби належать ОСОБА_1 . Такої обставини позивач не заперечує.
07.10.2024 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик С.І. складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00000852, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП (рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,000% (3,2т.), при дозволеній максимальній фактичній масі 40т.) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500грн. 
Не погодившись із постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України від 07.10.2024 серії АВ № 00000852 позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Здійснюючи перегляд даної справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає таке.
Статтею 19 Конституції України   закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища Законом України «Про дорожній рух» визначено правові та соціальні основи дорожнього руху.
Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами установлено Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30.
Пунктами 3, 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, установлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5  Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України установлено Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, відповідно до пункту 22.5 яких рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом максимальне значення для автомобільних доріг державного 40т.
Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до  Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 “Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами”.
Відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції за формою, наведеною в додатку до цих Правил, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Так, згідно із постановою від 07.10.2024 серії АВ № 00000852 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України, транспортним засобом марки MAN TGS 24.480, державний номерний знак НОМЕР_3 із спеціалізованим напівпричіпом н/пр – контейнеровоз WILCOX, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснювалось перевезення вантажу із перевищенням допустимих вагових параметрів.
При цьому, матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності у позивача дозволу на рух транспортних засобів автомобільними дорогами України з перевищенням допустимих вагових параметрів або внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.
Відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами передбачено частиною 2 статті 132-1 КУпАП, санкція якої передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.
Таким чином, оскільки у межах спірних правовідносин контролюючим органом установлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортних засобів марки MAN TGS 24.480, державний номерний знак НОМЕР_3 із спеціалізованим напівпричіпом н/пр – контейнеровоз WILCOX, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку щодо правомірності та обґрунтованості винесення спірної постанови від 07.10.2024 серії АВ № 00000852.
Між тим, апеляційний суд зазначає, що в межах спірних правовідносин спеціалізований напівпричіп, не використовувався як контейнеровоз, оскільки перевезення вантажу не здійснювалось у контейнері. 
Саме собою зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 – «спеціалізований н/напівпричіп н/п – контейнеровоз» не є свідченням того, що перевезення вантажу здійснювалось у контейнері. 
Апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 на площадку для перевезення контейнерів установлено кузов із переобладнаних контейнерів (зрізано їх верхню частину) з метою збільшення ваги перевезення вантажу.
Така зміну функціонального призначення контейнеровоза не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу. 
Отже, колегія суддів вказує, що в даному випадку норматив перевищення ваги транспортного засобу становить 40т.
Означене вказує про необґрунтованість доводів позивача стосовно неправильності визначення нормативно-вагових параметрів транспортного засобу. 
Щодо невідповідності, на думку скаржника, постанови серії АВ № 00000852 від 07.10.2024 вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512, колегія суддів вказує про таке. 
Відповідно до пункту 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.
При цьому, відповідно до пункту 3 розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Формування проєкту постанови здійснюється автоматизовано. 
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до  додатка 1  до цієї Інструкції.
Вказане свідчить, що Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512, передбачено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення порушення. 
Між тим, Інструкція з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512, не містить імперативної вимоги щодо необхідності зазначення в постанові всього обсягу інформації.
За наслідком дослідження спірної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00000852 від 07.10.2024, апеляційним судом установлено, що даний акт індивідуальної дії містить: відомості про найменування органу та посадової особи, який її виніс; дату розгляду відомостей з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічного засобу; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на осі).
З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що наведені у спірному рішенні суб`єкта владних повноважень відомості є цілком достатніми та вказують про обґрунтованість такого акта індивідуальної дії.
Відносно доводу позивача про те, що в досліджуваній ситуації він не виступав автомобільним перевізником, колегія суддів зазначає таке. 
Виконання державного контролю за безпекою на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема, шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексу технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі: вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількість осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. 
У подальшому, така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді мета даних, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання, фотографії транспортного засобу тощо. 
У свою чергу, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів - у відповідності до діючого законодавства.
В разі вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-2 КУпАП, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлюють відповідальну особу, визначену у частині першій ст. 14-3 КУпАП.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті  132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. 
Системний аналіз вищенаведеної законодавчої норми свідчить про наявність двох взаємовиключних суб`єкти відповідальності. 
Між тим, сам по собі факт укладення договорів оренди транспортних засобів від 10.07.2024 №10/07/2024, від 04.05.2024 №04/05/2024, без внесення відомостей про це до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, не звільняє власника від відповідальності незалежно від того, з чиєї вини невнесення відповідних відомостей до Реєстру мало місце. 
В контексті означеного слід також зауважити, що наявність укладених правочинів ще не свідчить про передачу транспортних засобів в оренду. Таким документом може бути акт приймання-передачі транспортних засобів тощо. 
До того ж, на підтвердження власної позиції позивачем до матеріалів справи не додано товарно-транспортної накладної у якій зазначається перевізник вантажу. 
Позивач також не вказує про неможливість її подання до суду та необхідність її витребування.
До того ж, суд апеляційної інстанції відхиляє наданий позивачем до матеріалів справи лист Територіального сервісного центру №5152 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях №31/30/5152-2025, оскільки такий доказ не підтверджує, що в мажах спірних правовідносин транспортні засоби марки MAN TGS 24.480, державний номерний знак НОМЕР_3 із спеціалізованим напівпричіпом н/пр – контейнеровоз WILCOX, державний номерний знак НОМЕР_2 , використовувались третіми особами (тобто, ОСОБА_1 не був автомобільним перевізником).
У названому листі лише зазначено про неможливість призначення належного користувача транспортного засобу марки MAN TGS 24.480, державний номерний знак НОМЕР_3 , з огляду на те, що свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_5 від 29.06.2024 знаходиться на збереженні в ТСЦ 5152 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях у зв`язку з видачою свідоцтва про реєстрацію для поїздки за кордон. 
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що в досліджуваній ситуації саме позивач є належним суб`єктом для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Стосовно доводів позивача про те, що матеріали справи не містять належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.
Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. №1174, згідно із п.2 якого автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером; система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.
Відповідно до пунктів 7, 8, 11-13, 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. №1174, фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.
Автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Автоматичні пункти встановлюються в місцях (на ділянках) руху вантажних транспортних засобів на:
1) автомобільних дорогах загального користування державного значення - за рішенням органу управління таких доріг;
2) автомобільних дорогах загального користування місцевого значення - за рішенням облдержадміністрацій;
3) вулицях і дорогах у містах та інших населених пунктах - за рішенням органу місцевого самоврядування.
Місця встановлення автоматичних пунктів погоджуються з Укртрансбезпекою.
Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163 (Офіційний вісник України, 2016 р., № 21, ст. 830).
Автоматичний пункт може забезпечувати:
- вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;
- вимірювання загальної маси транспортного засобу;
- визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;
- вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;
- визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;
- вимірювання габаритів транспортного засобу;
- фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу);
- фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;
- фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);
- первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;
- автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.
Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.
Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.
Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.
Таким чином, положення вищезазначених правових норм надають право посадовим особам Укртрансбезпеки використовувати зафіксовану технічним засобом інформацію як доказ при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Як установлено судом апеляційної інстанції, перевищення нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, транспортними засобами, які належить ОСОБА_1 , зафіксовано технічним засобом WIM 71, WAGA-WIM40, CRUA-06-VVE.
З матеріалів справи убачається, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу: «Автоматизована система зважування ТЗ у русі (WІM)», розміщений на автошляху Н-07, км.291+793 Сумська область, пройшов повірку, за наслідками якої установлено його відповідність вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010.
Вказане підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв повірки законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки від 22.12.2023 №04/4651, №1939, з додатками.
З урахуванням наведеного, зафіксована технічним засобом WIM 71, WAGA-WIM40, CRUA-06-VVE інформація про перевищення транспортними засобами марки MAN TGS 24.480, державний номерний знак НОМЕР_3 із спеціалізованим напівпричіпом н/пр – контейнеровоз WILCOX, державний номерний знак НОМЕР_2 , нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, у розумінні статті 251 КУпАП, є належним доказом підтвердження вчинення адміністративного правопорушення.
Колегією суддів відхиляється сумніви скаржника стосовно правомірності проведеного Укртрансбезпекою розрахунку перевищення нормативних вагових параметрів для двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), адже жодних доказів, які б спростовували такі виміри контролюючого органу позивачем до матеріалів справи не додано. 
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Такий підхід під час з`ясування судом фактичних обставин справи цілком відповідає положенням процесуального законодавства, є виправданим у контексті обґрунтованості позивачем заявлених позовних вимог та жодним чином не свідчить про покладення на останнього додаткового тягаря доказування протиправності бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Не є юридично спроможним також посилання позивача про протиправність оскаржуваної постанови, оскільки вона не містить відомостей щодо марки, моделі, державного номерного знаку напівпричепу, т.я. така обставина взагалі не свідчить про неправильність здійснених вагових замірів транспортних засобів. 
Апеляційний суд зазначає, що в межах спірних правовідносин транспортними засобами марки MAN TGS 24.480, державний номерний знак НОМЕР_3 із спеціалізованим напівпричіпом н/пр – контейнеровоз WILCOX, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснювалося перевезення вантажу із перевищенням вагових параметрів.
Означене підтверджується наявними у справі доказами, а саме: постановою, фотознімками, тощо та спростовує довід позивача про те, що Укртрансбезпекою не ідентифіковано напівпричіп. 
Відтак, установлені в межах даного апеляційного перегляду справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.
Відповідно до частини першої статті 293 КУпАП орган (посадова особа), розглядаючи скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилене.
Частинами 7, 8 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
За наслідком розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Як з`ясовано колегією суддів, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені позивачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення районним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.
З підстав визначених статтею 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.272, 286, 308, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2025 у справі № 607/23693/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 07.10.2024 серії АВ №00000852 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та, з урахуванням приписів ст.272 КАС України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	О.В. Лук`янчук    О.І. Шляхтицький