Справа № 168/785/23 	Головуючий у 1 інстанції: Малюта А. В. 	
Провадження № 22-ц/802/444/25  	  Доповідач: Матвійчук  Л. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
10 квітня 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Матвійчук Л. В.,
суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,
з участю секретаря судового засідання – Губарик К. А.,
представника позивача – ОСОБА_1 ,
відповідача – ОСОБА_2 ,
представника відповідача – ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_4 – ОСОБА_1 на ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 06 березня 2025 року

                                          В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеною заявою, обґрунтовуючи вимоги тим, що рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 16 листопада 2023 року по цивільній справі №168/785/23 з нього на користь ОСОБА_4 стягнуто 456 450 грн сплаченого авансу та 456 450 грн заподіяних збитків, 7 303 грн 20 коп. судового збору та 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Державним виконавцем Вараського відділу ДВС відкрито виконавче провадження № 75183239 про стягнення боргу у розмірі 912 900 грн та здійснюється фактичне виконання рішення суду.
Зазначав, що має на утриманні 5 неповнолітніх дітей, а тому виконання рішення суду в повному обсязі призведе до негативних наслідків для його членів сім`ї, у співмірності з інтересами позивача. Він не має можливості одноразово сплатити суму заборгованості у повному обсязі, оскільки не володіє такими коштами. 
Ураховуючи наведене, ОСОБА_2 просив суд розстрочити на 12 місяців виконання рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 16 листопада 2023 року про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу наступним чином: протягом перших шести місяців сплачувати кошти у розмірі по 15 000 грн на місяць, протягом наступних шести місяців сплачувати кошти в рівних частинах від залишку несплаченої суми заборгованості.
Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 06 березня 2025 року заяву ОСОБА_2 задоволено.
Розстрочено ОСОБА_2 виконання рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 16 листопада 2023 року по цивільній справі 168/785/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу у розмірі 912 900 грн шляхом сплати щомісячних платежів.
А саме: протягом перших шести місяців сплачувати кошти у розмірі по 15 000 грн щомісячно до 25 числа кожного місяця, протягом наступних шести місяців сплачувати кошти в рівних частинах від залишку несплаченої суми заборгованості – по 137 150 грн щомісячно до 25 числа кожного місяця до повного погашення заборгованості.
В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_4 – ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 . 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 16 листопада 2023 року по цивільній справі № 168/785/23 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто 456 450 грн сплаченого авансу та 456 450 грн заподіяних збитків, 7 303 грн 20 коп. судового збору, а також 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Рішення суду набрало законної сили 18 грудня 2023 року.
Постановою державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хомич А. І. від 30 травня 2024 року відкрито виконавче провадження згідно з виконавчим листом № 168/785/23 від 09 січня 2024 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 456 450 грн сплаченого авансу та 456 450 грн заподіяних збитків, а всього 912 900 грн.
Судом також встановлено, що ОСОБА_2 має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. ОСОБА_2 фінансово допомагає старшому синові ОСОБА_5 , який навчається за кордоном, щомісячно сплачував та сплачує на утримання сина 10 000 грн, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями.
Частинами 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.
Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.
Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.
Згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз`яснено, що задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.
У справі, яка переглядається, суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення суду, урахував наведені положення законодавства, а також доводи заявника про неможливість виконати рішення суду шляхом одноразової сплати суми заборгованості у повному обсязі, оскільки він не володіє такими коштам та на його утриманні перебувають 5 неповнолітніх дітей, яких він за законом зобов`язаний утримувати. Перебування на утриманні ОСОБА_2 неповнолітніх дітей у даному випадку є винятковою обставиною, яка обумовлює об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення. Водночас як встановлено судом, ОСОБА_2 має намір добровільно виконати рішення суду, проте, його майновий стан не дозволяє сплатити суму боргу у розмірі 912 900 грн одноразовим платежем та становить для нього надмірний тягар. При цьому суд прийняв до уваги ту обставину, що на даний час ОСОБА_2 має змогу погашати заборгованість та виконувати рішення суду по 15 000 грн щомісячно. Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_2 виконав рішення суду в частині сплати витрат на професійну правничу допомогу та судового збору, що підтверджується постановою державного виконавця від 11 листопада 2024 року серії ВП № 75182845. 
Зважаючи на наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у даному випадку підстав для рострочення виконання рішення суду в межах річного строку, як це передбачено ч. 5 ст. 435 ЦПК України.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду про задоволення заяви ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою.
Доводи апеляційної скарги представника позивача щодо неправильного вирішення судом першої інстанції заяви не знайшли свого підтвердження. На підтвердження обставин, викладених в апеляційний скарзі, скаржник належних та допустимих доказів не надав, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для її зміни чи скасування відсутні.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
                                      У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 – ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 06 березня 2025 року у цій справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий-суддя

Судді: