Номер провадження: 22-ц/813/1459/25 
Справа № 521/18112/14-ц
Головуючий у першій інстанції Плавич І.В.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2025 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Сєвєрової Є.С., Таварткіладзе О.М.
                        за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Плавич І.В. 14 лютого 2022 року у м. Одеса, - 
встановила:

В провадженні суду першої інстанції знаходилась цивільна за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2014 року позов ПАТ «Дельта Банк» було задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 586602 грн. 57 коп.. Вирішено питання про розподіл судових витрат (т. 1 а.с. 57-60).
Вказане судове рішення набрало законної сили, на його виконання судом були видані виконавчі документи.
Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 12 жовтня 2020 року замінено сторону виконавчого провадження по справі № 521/18112/14-ц, а саме стягувача – ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника – ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (т. 1 а.с. 87-88).
07 лютого 2022 року від представника ТОВ «Дніпрофінансгруп» до суду першої інстанції надійшла заява (зареєстровано в суді 10 лютого 2022 року) про видачу дублікату виконавчих листів №521/18112/14-ц та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання. Причиною втрати дублікату виконавчого документу та пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання ТОВ «Дніпрофінансгруп» зазначено втрату виконавчих листів, а строк їх пред`явлення для виконання пропущено з поважних причин (т. 1 а.с. 97-98).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2022 року заяву представника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання було задоволено.
Видано дублікат виконавчого документу за заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2014 року у цивільній справі №521/18112/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Поновлено ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа №521/18112/14-ц до виконання за заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (т. 1 а.с. 115-116).
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, не повідомивши апелянта належним чином про час і місце розгляду заяви, фактично позбавив її права на участь в судовому засіданні, наданні доказів та заперечень проти поданої заяви. Про наявність ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2022 року ОСОБА_1 дізналася від працівника банку 21 травня 2024 року, коли не змогла відкрити картковий рахунок з підстав наявності арешту, накладеного Приватним виконавцем Шипковим Є.О. в рамках виконавчого провадження 72134893.
Крім того, для поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання необхідна наявність причини, яка буде визнана судом поважною. Однак, у даному випадку Товариством не наведено жодної поважної причини для поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Оскільки ухвала суду оскаржується лише ОСОБА_1 , то вказане судове рішення підлягає перегляду у апеляційному порядку лише в частині, що стосується порушених прав та інтересів ОСОБА_1 .
Сторони про розгляд справи на 11 березня 2025 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явився представник ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».
05 березня 2025 року від ОСОБА_1 на адресу Одеського апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності скаржника.
Сповіщення ОСОБА_2 здійснено за допомогою месенджера Viber на підставі Порядка надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23 січня 2023 року № 28
Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст.. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце судового засідання суду, якщо такий учасник обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 3) ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 8 ЦПК України).
Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (ч. 2 ст. 211 ЦПК України).
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (частини шоста, сьома статті 128 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін — один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду — передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).
Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене п. 1 ст. 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).
Колегія суддів зазначає, що аналіз постанов Верховного Суду підтверджує, що застосування п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є одинаковим, передбачуваним та послідовним.
Так, про це свідчить численна кількість постанов суду касаційної інстанції, в яких зазначається, що п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України передбачено обов`язкову підставу для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення (постанови Верховного Суду від 09 лютого 2022 року у справі № 344/11947/20 (провадження № 61-17632св21), від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21) та ін.).
Тлумачення ч. 1 ст. 8, ч. 2 ст. 211, п. 3) ч. 3 ст. 376 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що:
- обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства – відкритості судового процесу;
- невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства;
- розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів вручення судової повістки ОСОБА_1 про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, що боржник не була належним чином повідомлена про розгляд справи.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм процесуального права, а саме розглянуто справу за відсутності ОСОБА_1 , щодо якої відсутні відомості про належне її повідомлення.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення на підставі положень п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України.
Вирішуючи спір, апеляційний суд виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2014 року позов ПАТ «Дельта Банк» було задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 586602 грн. 57 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Вказане судове рішення набрало законної сили та сторонами у апеляційному порядку не оскаржувалось.
Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 12 жовтня 2020 року замінено сторону виконавчого провадження по справі № 521/18112/14-ц, а саме стягувача – ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника – ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».
Матеріали цивільної справи №521/18112/14-ц даних про видачу судом до 14 лютого 2022 року виконавчих листів на виконання рішення суду від 11 грудня 2014 року не містять.
В Автоматизованій системі виконавчих проваджень міститься інформація про перебування на виконанні виконавчого листа, виданого судом на виконання судового рішення у справі №521/18112/14-ц на боржника ОСОБА_1 , № АСВП: 72134893, дата відкриття: 28 червня 2023 року, стягувач - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». Тобто, вказане виконавче провадження відкрито після постановлення оскаржуваної ухвали від 14 лютого 2022 року.
07 лютого 2022 року засобами поштового зв`язку ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» подало до суду першої інстанції заяву про видачу дублікатів, поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих на виконання рішення у справі №521/18112/14-ц.
Постановою Одеського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року, яка набрала законної сили, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2022 року за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в частині боржника ОСОБА_2 було скасовано.
У задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в частині боржника ОСОБА_2 – відмовлено.
Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно п.п. 17.4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
Оригінал виконавчого документа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює пред`явити його до виконання.
Таким чином, факт втрати виконавчого документа є свідченням неможливості виконання рішення суду, а обставини, за яких це сталось, не можуть негативно впливати на права стягувача.
Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. Відсутність доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа є підставою для відмови в задоволенні заяви. Тобто, факт втрати виконавчого документа має бути підтверджений відповідними документами, які необхідно долучити до заяви.
Згідно ч. 1, 6 ст. 487 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, суд постановляє ухвалу про видачу виконавчого листа або про відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.
Із заявою про видачу дубліката виконавчого документа можна звернутися лише в межах строків пред`явлення його до виконання.
Згідно ч.ч.1,2,5,6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а вразі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Таким чином, видача дубліката виконавчого листа можлива лише за умови поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, однак колегія суддів підстав для поновлення такого строку не вбачає.
Так, стягувач вказує, що виконавчий лист у справі було фактично втрачено.
Однак, колегія суддів приймає до уваги, що у справі відсутні як докази звернення ПАТ «Дельта Банк» у період з 11 грудня 2014 року до відступлення 15 червня 2020 року прав вимоги за кредитним договором до суду за видачею виконавчих листів.
Стягувачем не надано доказів на підтвердження наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне пред`явлення виконавчих документів до виконання. 
Ліквідаційна процедура банку не передбачає обмежень в отриманні виконавчих документів та пред`явленні таких до виконання, крім того, ліквідаційна процедура банку не є безумовною підставою для поновлення пропущеного строку.
Колегія суддів приймає до уваги, що з моменту закінчення виконавчого провадження до звернення ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до суду із заявою про видачу його дублікату минуло сім років.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до висновку Верховного Суду, зробленого у постанові по справі N 2-461/09 від 02 червня 2020 року, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.
Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Та підтверджені належними доказами.
Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.
Європейський суд неодноразово зазначав в свої рішеннях, що якщо звичайний строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.
Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
Враховуючи те, що наведені ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання неможливо визнати поважними, колегія суддів доходить до висновку про необхідність у задоволенні заяви відмовити.
На підставі викладеного колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував обставини справи, не визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2022 року та постановлення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви АТ «Ощадбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання щодо боржника ОСОБА_1 , з наведених вище підстав.
Крім того, в порядку ст. 141 ЦПК України, витрати ОСОБА_1 на сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 605,60 грн. підлягають покладенню на ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2022 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в частині боржника ОСОБА_1 – скасувати.
Ухвалити в цій частині нове судове рішення.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання в частині боржника ОСОБА_1 - відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (ЄДРПОУ 40696815) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 605,60 гривень.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 31 березня 2025 року.

Головуючий                                                        С.О. Погорєлова

Судді                                                        Є.С. Сєвєрова

                                                       О.М. Таварткіладзе