УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/5710/24 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В. 
Номер провадження №33/4805/249/25
Категорія ч.1 ст.191 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 26 листопада 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП,
встановив:
Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 26 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн, із оплатним вилученням зброї, а саме, нарізного карабіну Remington700 ADL НОМЕР_1 , глушник до зброї, тепловізійний приціл AGM Rattler V2 ts 19-256. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
       Згідно з постановою судді місцевого суду, 15.10.2024 близько 20 години 26 хвилин поблизу 24-го кварталу Богунського лісництва філії «Коростенське ЛМГ ДП «Ліси України» було виявлено: карабін із тепловізором та глушником, які згідно реєстраційних документів належали ОСОБА_1 . Таким чином ОСОБА_1 порушив правила зберігання, носіння, перевезення зброї, що передбачені інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. На його думку, в порушення вимог ст.ст.242, 255, 256 КУпАП суддею безпідставно розглянуто неправомірний протокол, фабула якого містить два адміністративні правопорушення, кожне з яких має окрему правову кваліфікацію, «незаконне полювання» - за ч.1 ст.85 КУпАП та «порушення правил носіння зброї» - за ч.1 ст.191 КУпАП. Також, суддею, всупереч рішенням ЄСПЛ, редаговано фабулу протоколу та викинуто з його змісту інкриміноване йому «незаконне полювання 15.10.2024 близько 20 години 26 хвилин поблизу 24-го кварталу Богунського лісництва філії «Коростенське ЛМГ ДП «Ліси України» і замість цього вказано, що в цей час та місці було виявлено його мисливську зброю, глушник та тепловізор. Окрім того, суддею збільшено обсяг висунутого йому обвинувачення, додатково інкримінуючи не лише порушення правил «носіння зброї», як зазначено у протоколі, а й зберігання і перевезення зброї, за відсутності причинного зв`язку між виявленням його зброї та порушенням ним правил носіння, зберігання, перевезення зброї. Судом також не враховано його доводи про те, що втрата ним зброї сталася внаслідок розбійного нападу на нього в темну пору доби, про що повідомлено поліцію. 16.10.2024 внесено відомості до ЄРДР, де його визнано потерпілим та ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 29.10.2024 у справі №295/15646/24 зобов`язано повернути належний йому карабін, глушник та тепловізор. Крім того, вважає безпідставним посилання суду у постанові на п.12.13 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, який у протоколі не згадується. Наведена Інструкція передбачає негайне повідомлення про втрату зброї, що ним було виконано, повідомлено поліцію за місцем реєстрації зброї про розбійний напад, під час якого нападник заволодів його зброєю. Однак, суд на це уваги не звернув та проігнорував його клопотання про долучення доказів на підтвердження таких обставин. 
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що копію оскаржуваної постанови отримав особисто 28.11.2024, а відтак строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст.245 КУпАП, повинен всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.
Згідно з вимогами ст.ст.278, 280 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Крім того, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, наведені вимоги закону при розгляді справи в суді та винесенні суддею постанови відносно ОСОБА_1 дотримані не були.
Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП, суддя місцевого суду виходив із доведеності його вини, обґрунтовуючи свій висновок обставинами, встановленими на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №545125 від 16.10.2024 та інших, наявних у справі доказів. 
Однак, апеляційний суд не може погодитись із таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.
Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст.256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка фактично є обвинуваченням особи.
Згідно з ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, в тому числі суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормам інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Чіткість і повнота викладення фабули правопорушення є гарантією дотримання принципів законності, обґрунтованості та справедливості в адміністративному провадженні.
Диспозиція частини першої  статті 191 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду і бойових припасів громадянами, які мають дозвіл органів внутрішніх справ на зберігання зазначеної зброї.
Норма ч.1 ст.191 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, проте для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.
Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №545125 від 16.10.2024, ОСОБА_1  15.10.2024 близько 20 години 26 хвилин проводив незаконне полювання поблизу 24-го кварталу Богунського лісництва філії «Коростенське ЛМГ ДП «Ліси України», чим порушив правила носіння зброї, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.191 КУпАП (а.с.2).
Разом із тим, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, в чому саме полягає порушення ОСОБА_1 правил носіння зброї та не зазначено вказівки на конкретний нормативно-правовий акт, який би дозволив встановити ознаки, які мають значення для правової кваліфікації. 
В мотивувальній частині постанови суд першої інстанції посилається на п.12.13 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622. Однак, протокол не містить посилання на вказаний нормативно-правовий акт. Крім того, протокол стосується порушення правил носіння зброї, а не її перенесення чи перевезення. 
Також у протоколі відсутні відомості щодо порушення ОСОБА_1 правил зберігання чи перевезення зброї, проте суд самостійно сформулював фабулу правопорушення, розширивши обсяг пред`явленого особі обвинувачення.
Згідно з положеннями КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати  фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вказані вимоги закону узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Отже, враховуючи те, що найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення передбаченого КУпАП, а також відсутність вказаних ознак у протоколі відносно ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції, який позбавлений можливості виходити за межі обставин, визначених в протоколі, приходить до висновку про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 26 листопада 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 26 листопада 2024 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.191 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич