28.04.25
33/812/114/25

Миколаївський апеляційний суд

Справа № 33/812/114/25                Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 3 ст. 172-20 КУпАП                суддя Соловйов О.В.
               Суддя апеляційного суду
               Чебанова-Губарєва Н.В.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року                                                 м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В., 
за участю секретаря                                – Вірченко Є.С.,
особи, яку притягнуто до 
адміністративної відповідальності        – ОСОБА_1 ,
захисника                                                – Качана Р.Ю.

розглянула апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – Качана Р.Ю. на постанову судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 січня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

За постановою судді, 24.11.2024 р. об 11.10 год., під час виконання службових обов`язків (в зв`язку з необхідністю забезпечення заходів безпеки місце вчинення адміністративного правопорушення не зазначається), в умовах особливого періоду, старший матрос ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Качан Р.Ю. просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Наголошує на тому, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння. Натомість, у командування могли виникнути такі підозри, з огляду його стан, який був обумовлений перенесеним пораненням та проходженням подальшого лікування. 
Звертає увагу і на те, що суддею не було викликано та не допитано свідків у справі, для перевірки їх пояснень щодо обставин вчиненого правопорушення, що, з огляду на позицію Верховного Суду, викладену у справі № 560/751/17, свідчить про їх неналежність.
Також, на думку апелянта, висновок КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» № 777/В від 24.11.2024 р. не є належним доказом, внаслідок проведення огляду з порушенням відповідного Порядку, а саме:
–особа, яка складала протокол навмисно не застосовувала відеозапис для фіксування процесу виявлення та документування правопорушення;
–свідки є зацікавленими особами; 
–обладнання, на якому проводився аналіз біоматеріалів на виявлення наркотичних засобів не має сертифікатів про періодичну повірку та щодо його відповідності.
Також в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи яке апелянт зазначив, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і не має можливості вільно розпоряджатися своїм часом. Узгодити правову позицію з адвокатом він зміг лише 17.02.2025 р., про що зазначено у протоколі узгодження правових питань щодо представництва.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи призначався на 06.01.2025 р., 15.01.2025 р. та 30.01.2025 р., про що ОСОБА_1 повідомлявся через електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі. За результатами судового розгляду 30.01.2025 р. суддею місцевого суду винесено постанову. Цього ж дня її копію направлено ОСОБА_1 за місцем його реєстрації. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, вказану постанову він отримав 11.02.2025 р.
05.02.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги з метою залучення захисника для подальшого апеляційного оскарження постанови. Втім, з огляду на проходження військової служби, узгодити відповідну правову позицію із захисником, відповідно до протоколу, наданого останнім, він зміг лише 17.02.2025 р. Після цього захисником було подано апеляційну скаргу у встановленому порядку.
Суд бере до уваги, що проходження військової служби у Збройних Силах України, зокрема в умовах дії правового режиму воєнного стану та можливого залучення до виконання бойових завдань, об`єктивно ускладнює або унеможливлює своєчасне вчинення певних процесуальних дій, зокрема підготовку та подання апеляційної скарги. Наведені в клопотанні обставини є належним чином підтверджені та свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження.
З огляду на викладене, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку поважними та задовольнити клопотання про його поновлення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.
За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також інші документи.

Відповідно до поданої апеляційної скарги стороною захисту заперечується наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, вказані обставини підтверджені сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, та перевірених судом апеляційної інстанції належних, допустимих та достатніх доказів.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії А4437 № 20 від 14.12.2024 р., 24.11.2024 р. об 11.10 год., ОСОБА_1 з`явився на території військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 в стані наркотичного сп`яніння. Виконував обов`язки військової служби в стані наркотичного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень, який від надання письмових пояснень відмовився.
З наявних у матеріалах справи рапортів майора ОСОБА_2 та головного сержанта ОСОБА_3 вбачається, що ними об 11.10 год. виявлено старшого матроса ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці, підвищена жвавість або рухливість, незв`язне мовлення. Одразу після цього ОСОБА_1 був відсторонений від виконання обов`язків військової служби та направлений на огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 777/В від 24.11.2024 р., проведено огляд ОСОБА_1 , за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

На переконання апеляційного суду, під час розгляду справи не встановлено відомостей, які можуть слугувати підставою вважати, що командир військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_4 був упереджений під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, та у нього були підстави для фальсифікації доказів, які містяться у матеріалах справи. 
Переконливих мотивів для сумнівів у зацікавленості чи упередженості свідків апелянтом не наведено, пояснення засвідчені їх власноручними підписами. При цьому, відсутні відомості про те, що з певних причин вони надавали неправдиві пояснення, або що такі ними засвідчено під примусом.

Щодо доводів апелянта про те, що суддею місцевого суду не було допитано свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими.

Сама по собі відсутність допиту свідків під час судового розгляду не свідчить про незаконність чи необґрунтованість постанови суду першої інстанції. Відповідно до матеріалів справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , – не з`явився у судові засідання, про дату і час яких був належним чином повідомлений. Жодних клопотань щодо виклику чи допиту свідків ним не заявлялося, так само як і захисником – ані в суді першої інстанції, ані під час апеляційного провадження.
Апелянт, посилаючись на постанову Верховного Суду від 27.06.2019 р. у справі № 560/751/17 (провадження № К/9901/2047/18), помилково трактує її зміст, вважаючи, що в ній відкидається можливість використання письмових пояснень свідків як належного доказу у справах про адміністративне правопорушення. Натомість, вказаною Верховного Суду було зазначено, що такі пояснення «не є належними доказами правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності» (п. 32 постанови), оскільки відповідно до норм Кодексу України про адміністративне судочинство в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Проте у справі, що переглядається апеляційним судом, ідеться про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення публічного порядку, що розглядається в межах провадження за нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), і правове регулювання у цій категорії справ є іншим. 
Письмові пояснення свідків, у тому числі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не є єдиним доказом у справі, а підтверджуються сукупністю інших належних і допустимих доказів, зокрема – висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже, підстав вважати їх недостовірними чи неналежними немає.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, які за своїм характером можуть прирівнюватися до кримінальних. Водночас реалізація прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, зокрема права на допит свідків, передбачає активну процесуальну поведінку з боку особи, яка захищається.
Оскільки жодних заяв чи заперечень щодо доказів сторони обвинувачення не було подано – ні самим ОСОБА_1 , ні його захисником, – відсутні підстави вважати, що вказані права були порушені.

Таким чином, твердження апелянта про недопит свідків не впливають на допустимість або належність зібраних доказів, а наведені аргументи не спростовують встановлених суддею місцевого суду фактичних обставин, підтверджених у повному обсязі.

Не погоджується апеляційний суд і з твердженнями сторони захисту щодо порушення порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, виходячи з наступного.

Згідно вимог п. 7 Розділу II Інструкції зі складання та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 329 від 23.10.2021 р., до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення).
Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.
Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.
27.01.2023 р. набули чинності зміни до законодавчих актів України в частині посилення відповідальності військовослужбовців, внесені Законом України від 13.12.2022 р. № 2839-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці».
Так, Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнено статтею 266-1, якою регламентується огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Зазначена правова норма передбачає, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.
Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Проаналізувавши наведені вище норми закону та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведений з дотриманням вимог ст. 266-1 КУпАП та Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2024 р. № 32, а тому підстав вважати його недійсним немає.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду та складання протоколу до компетентних органів не звертався, матеріали справи таких також не містять, а тому, доводи апеляційної скарги у цій частині, є непереконливими.

Перевіривши докази, які містяться у матеріалах справи на предмет належності та достатності, апеляційний суд констатує, що жодних підстав, за наявності яких можна ставити під сумніви достовірність та належність процесуальних документів апеляційним судом не виявлено. 

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що зазначені докази у своїй сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а адміністративне стягнення, накладене в межах санкції вказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і належним чином мотивованим, а відтак, підстав для його скасування, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, –

п о с т а н о в и л а :

клопотання захисника Качана Р.Ю. задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 січня 2025 року.
Постанову судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 січня 2025 року якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Качана Р.Ю., – без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                            Н.В. Чебанова-Губарєва