ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/32135/24
Провадження № 22-ц/820/696/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2025 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2024 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі – АТ «ПУМБ», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
АТ «ПУМБ» зазначило, що за кредитним договором від 3 квітня 2020 року №20115829153 банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 3 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (надалі розмір кредитного ліміту збільшено до 50 000 грн). У свою чергу, відповідачка зобов`язалася повернути кредит протягом строку дії платіжної картки та сплатити проценти за користування кредитними коштами. ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 6 жовтня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 81 260 грн 95 коп., яка складається з 46 223 грн 24 коп. заборгованості за кредитом і 35 037 грн 71 коп. заборгованості за процентами. Банк направив відповідачці вимогу про усунення порушень умов кредитного договору, однак остання проігнорувала цю вимогу.
За таких обставин АТ «ПУМБ» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 81 260 грн 95 коп. заборгованості за кредитним договором і 2 422 грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» 81 260 грн 95 коп. заборгованості за кредитним договором і 2 422 грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору.
Суд керувався тим, що  ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за кредитним договором, а тому з неї на користь банку слід стягнути вказану заборгованість.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт укладення сторонами кредитного договору на зазначених у позові умовах, одержання відповідачем кредитних коштів у виді ліміту на кредитну картку та виникнення заборгованості за цим договором. Крім того, умовами договору не встановлено розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом, отже позов є необґрунтованим у цілому. Суд першої інстанції не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

АТ «ПУМБ» не подало відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною першою статті 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

3 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «ПУМБ» із заявою №20115829153 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якої сторони уклали кредитний договір.
За умовами кредитного договору АТ «ПУМБ» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 3 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок під 47,88% річних. Станом на 21 липня 2021 року розмір кредитного ліміту збільшено до 50 000 грн.
ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти щомісячними платежами (розрахунковий день 30 число місяця).
Сторони визначили строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дня його надання. Зі спливом указаного строку дія кредитного ліміту продовжувалася кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін.
Протягом 2020-2022 років ОСОБА_1 використовувала кредитні кошти, частково повертала їх і сплачувала проценти.
З лютого 2022 року ОСОБА_1 не виконує зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 6 жовтня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 81 260 грн 95 коп., із яких 46 223 грн 24 коп. – неповернутий кредит і 35 037 грн 71 коп. – нараховані проценти.
7 жовтня 2024 року АТ «ПУМБ» направило ОСОБА_1 письмову вимогу (повідомлення) №КНО-44.2.2/561 про сплату вказаної заборгованості. Одночасно банк попередив ОСОБА_1 про примусове стягнення боргу в судовому та позасудовому порядку.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
В силу частини першої 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень частини першої статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Як передбачено частиною першою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В силу частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Зібрані докази вказують на те, що між АТ «ПУМБ» і ОСОБА_1 укладено договір комплексного банківського обслуговування, у рамках якого банк надав відповідачці кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку.
Заява №20115829153 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 3 квітня 2020 року (а.с. 15) підписана працівником банку і позичальником ОСОБА_1 , що свідчить про укладення сторонами договору у письмовій формі. Ця заява містить умови щодо розміру кредитного ліміту та реальних процентів, порядку їх сплати і строку кредитування.
Наразі ОСОБА_1 не повертає отриманий кредит і не сплачує нараховані проценти.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за кредитним договором, а тому з неї на користь АТ«ПУМБ» слід стягнути вказану заборгованість.
Визначений судом розмір заборгованості відповідає умовам кредитного договору та є правильним. Цей розмір боргу відповідачкою не спростований.
Посилання  ОСОБА_1 на недоведеність укладення сторонами кредитного договору та одержання нею кредитних коштів, а також на відсутність доказів існування у неї заборгованості перед банком, суперечать фактичним обставинам справи.
Суд першої інстанції з`ясував усі обставини справи, а його висновки відповідають цим обставинам. Також суд правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними.
При цьому висновки суду першої інстанції не суперечать наведеним відповідачкою в апеляційній скарзі правовим висновкам касаційного суду щодо порядку укладення, форми та виконання кредитного договору.

3.        Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       Л.М. Грох

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Павловська А.А..         
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 27