УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження
11 квітня 2025 року  
м. Київ

справа №320/6315/22
адміністративне провадження №К/990/13083/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Чиркіна С.М., 
суддів:                      Шарапи В.М., Берназюка Я.О.,
перевіривши касаційну скаргу Державної інспекції архітектури та містобудування України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2025 у справі            № 320/6315/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області та Білоцерківської міської ради в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради, треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , на стороні позивача - ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної інспекції архітектури та містобудування України (далі - перший відповідач, ДІАМ), Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області та Білоцерківської міської ради в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради (далі - другий відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), на стороні позивача - ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ), в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо нездійснення функцій та заходів державного реагування (контролю) в межах компетенції, передбаченої Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», для усунення порушень містобудівних умов та обмежень забудови, порушення пожежних, санітарних та екологічних норм при здійсненні самочинного будівництва, реконструкції частини індивідуального житлового будинку (квартири № 1 та № 5 ) з двоповерховою прибудовою за адресою: будинок АДРЕСА_3 ;
зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України (ДІАМ) здійснити контроль (в порядку нагляду) за подання позову (належне представництво в суді) Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради до ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованого об`єкта за адресою: будинок АДРЕСА_4 на земельній ділянці з кадастровим номером 3210300000:04:112:0117; 3210300000:04:112:0116, 3210300000:04:112:0291 та компенсацію витрат, пов`язаних із таким знесенням;
зобов`язати Білоцерківську міську раду в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованого об`єкта за адресою: будинок АДРЕСА_4 на земельній ділянці з кадастровим номером 3210300000:04:112:0117; 3210300000:04:112:0116, 3210300000:04:112:0291 та компенсацію витрат, пов`язаних із таким знесенням;
зобов`язати Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області взяти до керівництва рішення від 09.08.2018 № 7, видане головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Могиленком Павлом Андрійовичем та внести відповідним органам пропозиції щодо прийняття згідно із законодавством рішення стосовно самовільно збудованих будинків та споруд.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2023, яке залишено без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2025, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області, Білоцерківської міської ради в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради щодо нездійснення функцій та заходів державного реагування (контролю) в межах компетенції, передбаченої Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», для усунення порушень містобудівних умов та обмежень забудови, порушення пожежних, санітарних та екологічних норм при здійсненні реконструкції частини індивідуального житлового будинку (квартири № 1 та № 5 ) з двоповерховою прибудовою за адресою: будинок АДРЕСА_3 .
Зобов`язано Державну інспекцію архітектури та містобудування України, Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області, Білоцерківську міську раду в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради у межах наданих повноважень здійснити заходи державного архітектурно-будівельного реагування (контролю) за скаргами ОСОБА_1 в частині наявності порушень містобудівних умов та обмежень забудови, порушення пожежних, санітарних та екологічних норм при здійсненні реконструкції частини індивідуального житлового будинку (квартири № 1 та № 5 ) з двоповерховою прибудовою за адресою: будинок АДРЕСА_3 , із урахуванням мотивувальної частини рішення суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
27.03.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ДІАМ, в якій скаржник з посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2025 у справі № 320/6315/22 в частині визнання бездіяльності ДІАМ протиправною та зобов`язання ДІАМ, у межах наданих повноважень здійснити заходи державного архітектурно-будівельного реагування (контролю) за скаргами ОСОБА_1 в частині наявності порушень містобудівних умов та обмежень забудови, порушення пожежних, санітарних та екологічних норм при здійсненні реконструкції частини індивідуального житлового будинку;
ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 в частині вимог до Державної інспекції архітектури та містобудування України у справі № 320/6315/22.
Як на підставу касаційного оскарження скаржник покликається на підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики); підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), а також на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 160/6885/19, від 21.12.2018 у справі № 3813/4640/17, від 17.04.2019 у справі № 342/158/17, від 14.05.2019 у справі № 826/2598/18, від 04.03.2024 у справі № 380/4897/22, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).
В касаційній скарзі скаржником заявлене клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, покликаючись на те, що Верховний Суд ухвалою від 17.03.2025 повернув скаржнику своєчасно подану первісну касаційну скаргу. Повторно касаційна скарга подана без зайвих зволікань.
Вирішуючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Суд виходить з такого.
Відповідно до частини третьої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Ураховуючи наведену процесуальну норму та виходячи з того, що пропуск скаржником строку на касаційне оскарження є незначним за тривалістю, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску відповідачем строку касаційного оскарження судових рішень та, як наслідок, можливість його поновлення.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Обґрунтовуючи підстави звернення з даною касаційною скаргою скаржник посилається на приписи пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначаючи, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми права, що регулюють повноваження ДІАМ, без врахування обов`язку суб`єкта владних повноважень діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема, висновки про наявність у спірних правовідносинах бездіяльності ДІАМ суперечать висновкам              Верховного Суду, викладеним у постановах від 18.02.2021 у справі № 160/6885/19,                           від 21.12.2018 у справі № 3813/4640/17, від 17.04.2019 у справі № 342/158/17; проігноровано норми права щодо заборони повторного проведення позапланової перевірки за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для раніше проведеної позапланової перевірки об`єкта будівництва чи суб`єктів містобудування (дана позиція суду суперечить висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 14.05.2019 у справі № 826/2598/18, від 04.03.2024 у справі № 380/4897/22).
Також скаржник посилається на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначає, що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу у цій справі, Суд погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2025                                               у справі № 320/6315/22.
Керуючись статтями 248, 329, 334, 335, 338 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Визнати поважними підстави пропуску строку та поновити Державній інспекції архітектури та містобудування України строк на касаційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2025 у справі № 320/6315/22.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Державної інспекції архітектури та містобудування України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2025 у справі № 320/6315/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області та Білоцерківської міської ради в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради, треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , на стороні позивача - ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                           С.М. Чиркін

Судді:                                                                                                     В.М. Шарапа

                                                                                                              Я.О. Берназюк