УХВАЛА
02 квітня 2025 року
м. Київ
справа №947/19113/20
провадження № 61-16166св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про усунення перешкод у користуванні домоволодінням, 
за касаційними скаргами ОСОБА_1 , від якого діє адвокат Хомко Світлана Василівна, на рішення Київського районного суду м. Одеси 
у складі судді Маломуж А. І. від 20 грудня 2021 року, додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 січня 2022 року та постанови Одеського апеляційного суду у складі колегії суддів: Громіка Р. Д., Дришлюка А. І., Драгомерецького М. М., від 23 жовтня 2024 року, 
та за касаційними скаргами  ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Подорожній Андрій Сергійович, на постанову Одеського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року та додаткову постанову Одеського апеляційного суду 
від 20 листопада 2024 року,
ВСТАНОВИВ:
10 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про усунення перешкод у користуванні домоволодінням.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2021 року у задоволенні уточненої позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні домоволодінням відмовлено.
Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 січня 2022 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено. Ухвалено додаткове рішення. Доповнено другим абзацом резолютивну частину рішення суду: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 47 457,92 грн».
Постановою Одеського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2021 року залишено без змін.
Постановою Одеського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 січня 2022 року змінено, зменшено суму, належну до стягнення, до 20 000, 00 грн.
Додатковою постановою Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови відмовлено.
ОСОБА_1 , від якого діє адвокат Хомко С. В., звернувся до Верховного Суду з касаційними скаргами, в яких просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2021 рокута постанову Одеського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги  ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. Додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 січня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року просить скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення судових витрат. 
Підставами касаційного оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2021 рокута постанови Одеського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 822/450/16, від 10 червня 2020 року у справі № 297/689/16-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 388/314/15-ц,від 29 січня 2020 року у справі № 822/2149/18, від 14 грудня 2023 року у справі № 466/1189/20,від 13 листопада 2024 року у справі № 288/697/20, 21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Підставами касаційного оскарження додаткового рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 січня 2022 року та постанови Одеського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року заявник зазначає порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених 
у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18, 
у постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 
(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідили зібрані 
у справі докази та не надали їм належної правової оцінки. Вказує, що суд першої інстанції не повідомив його належним чином про розгляд заяви про стягнення судових витрат(пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Подорожній А. С., звернулася до Верховного Суду з касаційними скаргами, в яких просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року та залишити в силі додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 січня 2022 року. Просить також  скасувати додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 25 000, 00 грн.
Підставами касаційного оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 рокузаявниця зазначає порушення норм процесуального права, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20, від 05 березня 2021 року у справі № 200/10801/19-а, від 16 березня 2021 року у справі № 520/12065/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також зазначає, що суди не дослідили зібрані у справі докази, не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Підставами касаційного оскарження додаткової постанови Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2024 рокузаявниця зазначає порушення норм процесуального права, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20, від 05 березня 2021 року у справі № 200/10801/19-а, від 16 березня 2021 року у справі № 520/12065/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також зазначає, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази, не надав їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Керуючись статтями 34, 400, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу № 947/19113/20 призначити до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи № 947/19113/20 і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                         Є. В. Синельников
 
             О. М. Осіян
 
             В. В. Шипович