Справа № 461/4594/13-ц                                        Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б. 
Провадження № 22-ц/811/2876/24                                 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

                29 травня 2025 року м. Львів 
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря – Гаврилюк Я.Ю.,
з участю: представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 –
ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2024 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс», ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , про визначення частки майна боржника у майні, що знаходиться у спільній сумісній власності,

встановив:
15.07.2024 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. звернувся до суду з поданням, в якому просив визначити частку боржника ОСОБА_1 у нерухомому майні, а саме: у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , – у розмірі 1/6.
В обґрунтування подання приватний виконавець Пиць А.А. покликався на те, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №72328264 з примусового виконання виконавчого листа №461/4594/13-ц від 29.12.2016 року, виданого Галицьким районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як солідарного з ОСОБА_1 боржника, ПП «Люкс-експрес» як солідарного з ОСОБА_1 боржника в користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованості в загальній сумі 3037941 грн. 56 коп.; стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як солідарного з ОСОБА_1 боржника та ПП «Люкс-експрес» як солідарного з ОСОБА_1 боржника, в користь ПАТ «ПроКредит Банк» пені по договору траншу №3.12925/0410 від 25.05.2006 року та договору №3.12925/0410-Д-1 від 22.06.2006 року в розмірі 48645 грн. 56 коп., по договору траншу №3.20955/0410 від 13.03.2008 року стягнення пені в розмірі 169166 грн. 19 коп., загальний розмір пені, що підлягає солідарному стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь ПАТ «ПроКредит Банк», становить 217711 грн. 75 коп.; стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПП «Люкс-експрес» по 1185 грн. 23 коп. з кожного окремо в користь ПАТ «ПроКредит Банк» судових витрат.
21.07.2023 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72328264, скеровано боржнику для виконання, яку боржник отримав особисто. 
21.07.2023 року, з метою забезпечення повного фактичного виконання рішення суду, приватним виконавцем винесено постанови про арешт коштів та майна боржника, проте, отримано відповідь від банківських установ про недостатність коштів на рахунках боржника для виконання постанов. 
Вказане підтверджується фільтрованою випискою по депозитному рахунку приватного виконавця за період з 21.07.2023 року по 10.07.2024 року, згідно з якою, на рахунок приватного виконавця по виконавчому провадженні №72328264 надійшли кошти у розмірі 4194 грн. 27 коп.
З відповіді на запит №169365652 від 21.07.2023 року до Державної податкової служби України встановлено, що боржник отримує дохід у виді заробітної плати в ПП «Люкс-Експрес», як наслідок, 24.07.2023 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Згідно відповіді МВС на запит №169365626 від 21.07.2023 року, у боржника на праві приватної власності відсутні транспортні засоби.
02.08.2023 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на майно боржника, а саме: адмінбудинок «А-1», загальною площею 166,1 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; магазин «Б», загальною площею 165,5 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
15.08.2023 приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.
06.02.2024 року приватним виконавцем, у зв`язку з нереалізацією майна боржника на третьому електронному аукціоні, скеровано вимогу стягувачу –ТОВ «Профіт Файненс» про залишення за собою нереалізованого майна боржника, а саме: адмінбудинок «А-1», загальною площею 166,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , за ціною третього електронного аукціону (525000 грн.) в рахунок погашення боргу.
13.02.2024 року на адресу приватного виконавця надійшла заява від ТОВ «Профіт Файненс» про те, що стягувач погодився залишити вищевказане майно в рахунок часткового погашення боргу згідно виконавчого листа №461/4594/13.
13.02.2024 року приватним виконавцем винесено постанову та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, згідно з яким стягувачу – ТОВ «Профіт Файненс» передано у власність наступне майно: адмінбудинок «А-1», загальною площею 166,1 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Також, 13.02.2024 року приватним виконавцем винесено постанову та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, згідно з яким стягувачу – ТОВ «Профіт Файненс» передано у власність наступне майно: магазин «Б», загальною площею 165,5 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
07.06.2024 року боржнику ОСОБА_1 направлено виклик приватного виконавця, який він отримав особисто, проте, не з`явився.
24.07.2023 року приватним виконавцем сформовано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №340152352, згідно з якою, боржнику ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Квартира належить ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 19.04.1996 року, виданого виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням №265. Іншими співвласниками квартири є: ОСОБА_4 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), після смерті якого, належну йому 1/6 частку квартири успадкував його син – ОСОБА_5 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом №2-544 від 30.07.2018 року; ОСОБА_7 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), після смерті якої відкрито спадкову справу, однак, свідоцтво про право на спадщину спадкоємцями отримано не було.
Приватний виконавець зазначив, що виділ частки квартири, що належить ОСОБА_1 , є необхідною та законною мірою для виконання вказаного вище виконавчого листа, оскільки інших засобів, окрім звернення стягнення на частку квартири боржника, для виконання рішення суду немає. 
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2024 року подання приватного виконавця задоволено.
Визначено частку боржника ОСОБА_1 у нерухомому майні, а саме: у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , – у розмірі 1/6.
Ухвалу суду оскаржив боржник ОСОБА_1 , просив її скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні подання приватного виконавця.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що борг в сумі 3037941 грн. 56 коп. виник з кредитних правовідносин на підставі рамкової угоди №0410 від 25.05.2006 року, укладеної між ЗАТ «ПроКредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «ПроКредит Банк», та ОСОБА_1 . В забезпечення виконання зобов`язань між ЗАТ «ПроКредит Банк», ОСОБА_1 та ПП «Люкс-Експрес» було укладено договір іпотеки №0325-Д33 від 26.06.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кривицьким С.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №2624. За вказаним договором іпотеки банку передано нежитлове приміщення – приміщення складів НЗ в літ. К-1: від 4 по 10, площею 922,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Вказує, що 04.10.2022 року державний реєстратор Барбуляк Х.М. зареєструвала припинення права власності ПП «Люкс-Експрес» та в порядку, передбаченому ст.38 Закону України «Про іпотеку», власником майна зареєструвала ОСОБА_8 . 
Стверджує, що ринкова вартість об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 , становить 4629000 грн. (без ПДВ).
Окрім того, зазначає, що при примусовому виконанні вказаного вище виконавчого листа стягувачу ТОВ «Профіт Файненс» в рахунок часткового погашення боргу передано наступне нерухоме майно: адмінбудинок «А-1», загальною площею 166,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , на загальну суму 525000 грн.; магазин «Б», загальною площею 165,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .
Додає, що майно за адресою: АДРЕСА_2 , є предметом іпотеки та забезпечує виконання зобов`язань позичальника ( ОСОБА_1 ) за рамковою угодою №0410 від 25.05.2006 року, на загальну суму 581000 грн. 
Ураховуючи викладене, вважає, що станом на 15.08.2024 року борг за рішенням суду у справі №461/4594/13-ц є повністю погашеним, а будь-які дії з подальшого звернення стягнення на інше майно боржників є протиправними.
11.11.2024 року приватний виконавець Пиць А.А. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи та вимоги апелянта. Стверджує, що на момент звернення із поданням рішення суду в повному обсязі не виконане.
В судове засідання апеляційного суду 20.05.2025 року інші учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, справу розглянуто у відсутності осіб, які не з`явилися.
Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 29 травня 2025 року о 09:10.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. перебуває виконавче провадження №72328264 з примусового виконання виконавчого листа №461/4594/13-ц, виданого 29.12.2016 року Галицьким районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як солідарного з ОСОБА_1 боржника, ПП «Люкс-експрес» як солідарного з ОСОБА_1 боржника в користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованості в загальній сумі 3037941 грн. 56 коп.; стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як солідарного з ОСОБА_1 боржника та ПП «Люкс-експрес» як солідарного з ОСОБА_1 боржника, в користь ПАТ «ПроКредит Банк» пені по договору траншу №3.12925/0410 від 25.05.2006 року та договору №3.12925/0410-Д-1 від 22.06.2006 року в розмірі 48645 грн. 56 коп., по договору траншу №3.20955/0410 від 13.03.2008 року стягнення пені в розмірі 169166 грн. 19 коп., загальний розмір пені, що підлягає солідарному стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь ПАТ «ПроКредит Банк», становить 217711 грн. 75 коп.; стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПП «Люкс-експрес» по 1185 грн. 23 коп. з кожного окремо в користь ПАТ «ПроКредит Банк» судових витрат.
Виконавче провадження №72328264 за вказаним виконавчим листом, стягувачем за яким є ТОВ «Профіт Файненс», а боржником – ОСОБА_1 , відкрите постановою приватного виконавця Пиць А.А. від 21.07.2023 року.
В результаті вжитих приватним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду по виконавчому провадженні №72328264, на депозитний рахунок приватного виконавця за період з 21.07.2023 року по 10.07.2024 року надійшли кошти в розмірі 4194 грн. 27 коп., а також, в рахунок погашення боргу на суму 581000 грн. та 525000 грн., 13.02.2024 року приватним виконавцем винесено постанови та акти про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, згідно з якими стягувачу – ТОВ «Профіт Файненс» передано у власність нерухоме майно, належне боржнику ОСОБА_1 , а саме: магазин «Б», загальною площею 165,5 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; адмінбудинок «А-1», загальною площею 166,1 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
24.07.2023 року приватним виконавцем сформовано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №340152352, згідно з якою, боржнику ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Квартира належить ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 19.04.1996 року, виданого виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням №265. 
Іншими співвласниками квартири є: ОСОБА_4 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), після смерті якого, належну йому 1/6 частку квартири успадкував його син – ОСОБА_5 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори 30.07.2018 року та зареєстрованого в реєстрі за №2-544; ОСОБА_7 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), після смерті якої відкрито спадкову справу, однак, свідоцтво про право на спадщину спадкоємцями отримано не було.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до  статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.
Відповідно до положень статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземних валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.
Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. 
У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
У відповідності до їни (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">статті 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. 
Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.
Відповідно до статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Статтею 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №367/6231/16-ц (провадження №14-529цс19) зазначено, що частиною шостою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»  в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яке може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.
У відповідності до  статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.
Встановивши, що іншого майна, грошових коштів у боржника ОСОБА_1 під час вчинення виконавчих дій приватним виконавцем не виявлено, а з метою звернення стягнення на належну частку майна боржника необхідно визначити його частку у спільній сумісній власності, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення подання та визначення належної боржнику частки 1/6 у спільному майні, виходячи з принципу рівності часток усіх співвласників.
Колегія суддів звертає увагу, що часткове погашення боргу не призвело до погашення заборгованості за виконавчим документом у повному обсязі, а отже, наявні підстави для визначення частки боржника у спільному майні, що є необхідним для подальшого вирішення виконавцем питання про вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого документа. 
Покликання апелянта на договір купівлі-продажу предмета іпотеки, у відповідності до статті 38 Закону України «Про іпотеку», укладений 04.10.2022 року між ТОВ «Профіт Файненс» (продавець) та ОСОБА_8 (покупець), предметом за яким є нежиле приміщення – приміщення складів НЗ в літ. К-1: від 4 по 10, площею 922,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 і належало ПП «Люкс-Експрес» (іпотекодавцю за договором іпотеки, посвідченим 26.06.2006 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кривицьким С.Ю. та зареєстрованим в реєстрі за №2624), є безпідставними, оскільки за умовами договору (п.5) продаж цього приміщення вчинено за 1597040 грн. і немає відомостей, що такий договір укладений саме в рахунок погашення боргу за вказаним вище виконавчим листом, а згідно з актами про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 13.02.2024 року, стягувачу ТОВ «Профіт Файненс» передано нерухоме майно боржника ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу на суму 525000 грн. та 581000 грн., що є менше суми боргу, яка зазначена у виконавчому листі. 
Колегія суддів звертає увагу, що фактичне виконання боржником в повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом, є підставою для закінчення виконавчого провадження (п.9 ч.1 ст.39Закону України «Про виконавче провадження»), однак, таких доказів суду не надано.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного питання і не вказують на допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін.
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

ухвалив:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 29 травня 2025 року.

Головуючий                                          С.М. Бойко 

Судді:                                                  С.М. Копняк 

                                        А.В. Ніткевич