ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 квітня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/16996/24	
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ЦЕНТРАЛЬНИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ КОНТРАГЕНТ” на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “ЦЕНТРАЛЬНИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ КОНТРАГЕНТ” до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченка Миколи Борисовича про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИЛА:
У травні 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколи Борисовича, що полягає у невчиненні дій зі скасування арешту із заставленого майна – коштів боржника та зобов`язати Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколу Борисовича скасувати (зняти) арешт, накладений постановою від 14.09.2023 р. у виконавчому провадженні № 72791011, з коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що є предметом застави; 
- визнати протиправною бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколи Борисовича, що полягає у невчиненні дій зі скасування арешту із заставленого майна – рухомого та нерухомого майна боржника та зобов`язати Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколу Борисовича скасувати (зняти) арешт, накладений постановою від 14.09.2023 р. у виконавчому провадженні № 72791011, з усього рухомого та нерухомого майна, що є предметом застави; 
- визнати протиправною бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколи Борисовича, що полягає у невчиненні дій зі скасування арешту із заставленого майна – природний газ та зобов`язати Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколу Борисовича скасувати (зняти) арешт, накладений постановою від 22.09.2023 р. у виконавчому провадженні № 72791011, з майна боржника – природний газ, що належить ТОВ “ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ” та транспортується ТОВ “ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ” (код ЄДРПОУ 42795490), що є предметом застави; 
- визнати протиправною бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколи Борисовича що полягає у невчиненні дій зі скасування арешту із заставленого майна – коштів боржника та зобов`язати Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколу Борисовича скасувати (зняти) арешт, накладений постановою від 10.05.2024 р. у виконавчому провадженні № 72791011, з коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що є предметом застави; 
- стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколи Борисовича судовий збір в сумі 9 689 гривень 60 коп. (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять гривень 60 коп.). 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що першочергове право на предмет застави має заставодержатель – ТОВ «ЦЕК», який не надавав письмової згоди на звернення стягнення на предмет застави. Позивач зазначає, що у даному випадку така сукупність обставин для звернення стягнення на кошти, що перебувають та надходять на рахунки ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ», в сумі заставленого права вимоги, відсутня, що унеможливлює задоволення вимог приватного виконавця Шуляченко М.Б. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі; стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколи Борисовича судовий збір в сумі 14 534 гривень 40 коп. (чотирнадцять тисяч п`ятсот тридцять чотири гривні 40 коп.).
Доводами апеляційної скарги зазначено, що ч.           1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає одночасну наявність трьох обставин для задоволення вимог стягувача, який не є заставодержателем. Вказує, що необхідність наявності одночасно всіх трьох обставин, визначених ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» для можливості звернення на заставлене майно боржника підтверджується правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі №640/7964/19, та постанові від 15 січня 2020 року у справі № 910/7221/17. Незважаючи на це, відповідачем було відмовлено у задоволенні вимоги ТОВ «ЦЕК» про припинення стягнення на майно ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ», викладених у листі №1705-1 від 17.05.2024 року, про що надано лист-відмову за вих. № 22843 від 21.05.2024 року. Апелянт зазначає, що у даному випадку така сукупність обставин для звернення стягнення на кошти, що перебувають та надходять на рахунки ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» в сумі заставленого права вимоги, відсутня, що унеможливлює задоволення вимог стягувача, який не є заставодержателем – ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ». Вказує, що першочергове право на предмет застави має заставодержатель - ТОВ «ЦЕК». Апелянт зазначає. що із листа-відповіді приватного виконавця вих. № 22843 від 21.05.2024 року вбачається, що підставою відмови у задоволенні вимоги позивача про припинення стягнення на майно боржника, яке перебуває у заставі, стало неповідомлення боржником відповідача про наявність укладеного Договору застави. Вказує, що до даного помилкового висновку, щодо даної обставини як законної підстави для відмови Приватним виконавцем у задоволенні вимог позивача, дійшов і суд при винесенні рішення. Апелянт зазначає, що дана відмова є безпідставною, та такою, що порушує права позивача, оскільки неповідомлення боржником інформації щодо наявності обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження (ч. 4, 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»), на що посилається відповідач у відповіді, як на підставу відмови, не спростовує права застави позивача на майно ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» в межах предмету застави та звернення стягнення на нього у зв`язку з невиконанням зобов`язань згідно укладеного Договору застави.
14 січня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив, в якому він просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 25 серпня 2023 року між ТОВ «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ КОНТРАГЕНТ», код ЄДРПОУ 42696157 (надалі – позивач, Заставодержатель, ТОВ «ЦЕК») та ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ», код ЄДРПОУ 39525257 (надалі – Заставодавець, ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ», Боржник) укладено Договір застави майнових прав (надалі – «Договір застави»). 
Предметом Договору застави є забезпечення вимог Заставодержателя, що випливають з Договору про відступлення права вимоги № 25/12/23 від 25.08.2023 року (надалі – «Договір про відступлення права вимоги») укладеного між Заставодержателем та ТОВ «ЮГГАЗ», код ЄДРПОУ 30194498, (надалі –ТОВ «ЮГ-ГАЗ») щодо відступлення права вимоги заборгованості ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» перед ТОВ «ЮГ-ГАЗ» в сумі 193 938 000,00 грн. (сто дев`яносто три мільйони дев`ятсот тридцять вісім тисяч гривень 00 копійок) за Договором про надання безвідсоткової фінансової допомоги №18-ФД від 05.05.2023 року (надалі – «Договір №18-ФД від 05.05.2023»). 
Крім цього, заставою забезпечені інші зобов`язання, що виникають в силу Договору застави. (п. 1.1. Договору застави). 
За умовами Договору №18-ФД від 05.05.2023 року ТОВ «ЮГ-ГАЗ» надає ТОВ «ОДЕСАГАЗПОСТАЧАННЯ» безвідсоткову фінансову допомогу на поворотній основі (надалі іменується «Фінансова допомога») у розмірі до 201 138 000,00 грн. (двісті один мільйон сто тридцять вісім тисяч гривень 00 копійок) грн. не пізніше 3-х календарних днів з моменту підписання Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 
Відповідно до п. 1.2. Договору №18-ФД від 05.05.2023 року днем повернення ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» фінансової допомоги вважається день зарахування суми останнього платежу фінансової допомоги на поточний рахунок ТОВ «ЮГГАЗ», вказаний у даному Договорі, але не пізніше 30.09.2023 року. 
Станом на 01.10.2023 року та на дату звернення до суду з даним позовом   заборгованість ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» з повернення отриманої фінансової допомоги в сумі 193 938 000,00 грн. (сто дев`яносто три мільйони дев`ятсот тридцять вісім тисяч гривень 00 копійок), право вимоги якої набув позивач на підставі Договору про відступлення права вимоги № 25/12/23 від 25.08.2023 року, Заставодавцем не сплачена. 
09.05.2023 року Господарським судом Одеської області у справі № 916/2550/22 прийнято рішення, яким частково задоволено позов ТОВ «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ» до ТОВ   «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» про стягнення 1 128 285 617 грн. 12 коп. боргу; 40 000 000 грн. 00 коп. пені; 40 000 000 грн. 00 коп. штрафу; 75 348 234 грн. 05 коп. інфляційних; 14 800 928 грн. 02 коп. сплати 3% річних та 868 350 грн. 00 коп. судового збору.
30 серпня 2023 року постановою Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційні скарги ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» та ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 09.05.2023 року у справі № 916/2550/22 без змін.
12.09.2023 року Господарським судом Одеської області видано судовий наказ №916/2550/22 у справі про стягнення 1 128 285 617 грн. 12 коп. боргу; 40 000 000 грн. 00 коп. пені; 40 000 000 грн. 00 коп. штрафу; 75 348 234 грн. 05 коп. інфляційних; 14 800 928 грн. 02 коп. сплати 3% річних та 868 350 грн. 00 коп. судового збору. 30.04.2024 року Позивачем направлено ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» листвимогу за вих. №3004-1 від 30.04.2024 року про негайне задоволення вимог ТОВ «ЦЕК» за Договором про надання безвідсоткової фінансової допомоги №18-ФД від 05.05.2023 року. 
Листом № 2/00/20707 від 10.05.2024 року ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» повідомило про неможливість задоволення вимог ТОВ «ЦЕК», у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження № 72791011 та арештом коштів, всього рухомого та нерухомого майна, а також природного газу, що належить ТОВ «ОДЕСАГАЗПОСТАЧАННЯ», згідно зобов`язаннями за договором про надання безвідсоткової фінансової допомоги №18-ФД від 05.05.2023 року.
14.09.2023 року за заявою ТОВ «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ» про примусове виконання, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколою Борисовичем (надалі – відповідач, приватний виконавець Шуляченко М.Б.), відкрито виконавче провадження № 72791011 про виконання наказу № 916/2550/22 виданого 12.09.2023 року Господарським судом Одеської області про стягнення з ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» (65003, Одеська обл., м. Одеса, вул. Одарія, буд.1; фактична адреса.: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, 23, код - 39525257) на користь ТОВ «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; код - 42399676): 1 128 285 617 грн. 12 коп. боргу; 40 000 000 грн. 00 коп. пені; 40 000 000 грн. 00 коп. штрафу; 75 348 234 грн. 05 коп. інфляційних; 14 800 928 грн. 02 коп. сплати 3% річних та 868 350 грн. 00 коп. судового збору, про що постановлено постанову про відкриття виконавчого провадження.
14.09.2023 року приватним виконавцем Шуляченко М.Б. винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1 429 234 011,11 грн., що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесеня постанови про арешт коштів боржника. 
14.09.2023 року приватним виконавцем Шуляченко М.Б. винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника в межах суми стягнення у виконавчому проваджені № 72791011 в межах суми стягнення 1 429 234 011,11 грн. 
14.09.2023 року згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (публічні обтяження) відповідачем зареєстроване публічне обтяження за №30821308 з об`єктом обтяження: все рухоме майно в межах суми стягнення 1429234011,11 гривень. 
22.09.2023 року приватним виконавцем Шуляченко М.Б. винесено постанову про арешт майна боржника – природний газ, що належить ТОВ «ОДЕСАГАЗПОСТАЧАННЯ» транспортується ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ» (код ЄДРПОУ 42795490) у межах суми звернення стягнення 1 429 234 011,11 грн.
23.01.2024 року за вхідним номером № 318 до відповідача надійшла заява представника ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» адвоката Федоровой В.В. про зупинення виконавчого провадження на підставі ухвали Господарського суду Одеської області №916/2550/22 від 18.01.2024 року про відстрочку виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» (65003, Одеська область, м. Одеса, вул. Одарія, 1, код 39525257) рішення Господарського суду Одеської області від 09.05.2023 року по справі №916/2550/22 до 09.05.2024 року.
23.01.2024 року приватним виконавцем керуючись п. 6 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП 72791011 на строк по 09.05.2024 року.
10.05.2024 року приватним виконавцем винесена постанова про поновлення вчинення
виконавчих дій у зв`язку з тим, що 09.05.2024 року закінчилась відстрочка виконання ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» рішення Господарського суду Одеської області від 09.05.2023 року по справі №916/2550/22, яка була надана боржнику ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.01.2024 року.
10.05.2024 року приватним виконавцем Шуляченко М.Б. винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1 423 451 732,87 грн. що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесеня постанови про арешт коштів боржника.
08.05.2024 року Господарський суд Одеської області отримав заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» (вх. № 2-788/24) про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі № 916/2550/22, якою заявник просить суд:
- зупинити стягнення на підставі судового наказу від 12.09.2023 року, виданого на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 09.05.2023 року у справі №916/2550/22 до вирішення питання про зміну способу та порядку виконання судового рішення;
- змінити спосіб та порядок виконання судового рішення Господарського суду Одеської області від 09 травня 2023 року в справі № 916/2550/22.
15 травня 2024 року по справі № 916/2550/22 Господарським судом Одеської області винесена ухвала відповідно до якої у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі № 916/2550/22 відмовлено.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна не зареєстрований договір застави, датований 25 серпня 2023 року, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку, що у даному випадку та в межах виконавчого провадження № 72791011 відсутні ознаки протиправної бездіяльності приватного виконавця щодо зняття арешту із заставленого майна. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно із частиною другою  статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 1 Закону України “Про виконавче провадження” виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України “Про виконавче провадження” відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно з ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до статті 18 Закону України “Про виконавче провадження” виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки; 6) невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після одержання відповідного звернення від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, cтвореного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначеного  частиною першою  статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", вчинити дії щодо зняття арешту з майна, щодо якого було здійснено заходи із заміни майна, передбачені  статтею 11  Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".
Відповідно до ст.19 Закону України “Про виконавче провадження” сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Боржник зобов`язаний:
1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;
2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;
3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;
4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;
5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;
6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Судами встановлено, що виконавче провадження № 72791011 відкрито
14.09.2023 року, однак, боржником не повідомлено приватного виконавця Шуляченко М.Б.   про наявність обтяжень щодо його майнового стану, зокрема щодо Договору застави майнових прав від 25.08.2023 року укладеного між ТОВ «ЦЕК» та ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ». 
Частинами 1, 3, 6 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок звернення стягнення на заставлене майно. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо:
1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів;
2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю;
3) наявна письмова згода заставодержателя.
Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі.
Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.
Як встановлено судами, заходи примусового виконання, вжиті при примусовому виконанні рішення Господарського суду Одеської області від 09.05.2023 року у справі №916/2550/22. Поряд з тим, наданий договір застави датований 25 серпня 2023 року, тобто після ухвалення судового рішення, за яким відкрито виконавче провадження, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» має безумовне значення для визначення черговості звернення стягнення на заставне майно.
Предметом позову у даній справі є вимога заставодержателя про зняття арешту з майна у зв`язку із переважним правом кредитора, який не є учасником виконавчого провадження, на заставлене майно, на яке приватним виконавцем накладено арешт в інтересах особи, яка не є заставодержателем.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом.
В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання або в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.
На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Статтею 589 ЦК України, яка в повній мірі кореспондується з положенням ст.19 Закону України «Про заставу», передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання   заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з частиною першою статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 20 Закону України "Про заставу" визначено, що заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.
Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до забезпечувальних обтяжень, зокрема, належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору.
Аналіз названих статей Законів дає підстави для висновку, що суть застави полягає в тому, що кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.
Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про заставу», якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Переважне право заставодержателів одного і того ж майна, що зареєстровані в один і той же день, визначається моментом реєстрації застави. Переважне право у задоволенні вимог із заставленого рухомого майна визначається на підставі моменту реєстрації застави та моменту реєстрації змін щодо предмета застави в частині цих змін.
Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором, (ст. 20 Закону України «Про заставу»).
Відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом, крім випадків, передбачених цією статтею.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.
Якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувані, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.
Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»).
Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення па предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення па предмет обтяження (ч. 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: відступлення обтяжувану права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги.
Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги, звернення стягнення на нього здійснюється шляхом відступлення обтяжувачу відповідного права. Обтяжувач зобов`язаний повідомити в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, боржника та інших обтяжувачів відповідного права грошової вимоги про свій намір набути на свою користь таке право. При зверненні стягнення на право грошової вимоги в порядку, передбаченому цією статтею, вимоги статті 28 цього Закону щодо обов`язку боржника передати предмет обтяження у володіння обтяжувачу не застосовуються.
Стаття 37 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначає, що до публічних обтяжень належать, зокрема, звернення стягнення на рухоме майно відповідно до рішення суду, винесеного за позовом, який стосується виконання незабезпечення зобов`язань боржника, та накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів (осіб) у випадках, встановлених законом.
Пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом III цього Закону, (ч. 2 ст. 39 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»).
Відповідно до частини першої статті 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.
Як встановлено судами, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна не зареєстрований договір застави, датований 25 серпня 2023 року.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку та в межах виконавчого провадження № 72791011 відсутні ознаки протиправної бездіяльності приватного виконавця щодо зняття арешту із заставленого майна. 
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ЦЕНТРАЛЬНИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ КОНТРАГЕНТ” – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя:                                                                                        О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                           А.В. Бойко

          Суддя:                                                                                                           А.Г. Федусик